Житомирський апеляційний суд
Справа №292/578/18 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на заочне рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Рябенької Т.С.

у цивільній справі №292/578/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом. Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 65 966,37 грн. за кредитним договором б/н від 28.10.2008 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що згідно з договором від 28.10.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача та 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких відповідачка дала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Заявою ОСОБА_3 підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30.04.2018 року має заборгованість, яка визначена Банком у загальній сумі 65966,37 грн., з яких: 2445,78 грн. заборгованість за кредитом, 55841,87 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4299,37 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 3129,35 грн. штрафу (процентна складова).

Заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 28.10.2008 року у розмірі 15236 (п'ятнадцять тисяч двісті тридцять шість)грн.90 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 406 грн.98коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить змінити рішення суду в частині вимог про стягнення боргу за відсотками, постановивши в цій частині рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт вважає, що є доведеним факт укладання між сторонами договору, який складається не лише із заяви позичальника, а також і з Умов та правил надання банківських послуг. Після підвищення відсоткової ставки 01.09.2014 року за кредитним договором відповідачка продовжувала здійснювати платежі за кредитним договором, а отже, погодилась з умовами договору. Суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, частково виконував умови кредитного договору, частково сплачував заборгованість за договором, у тому числі відсотки, пеню та комісію, а тому визнала свої зобов'язання за угодою та розміри встановлених обов'язкових платежів. Проте суд на це уваги не звернув.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Відповідачка ОСОБА_3 підписуючи заяву, фактично погодилась на те, що підписана заява разом із запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк».

За умовами вказаного вище договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка зобов'язання своєчасно не виконала та не повернула банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості, останній платіж нею здійснено 24.10.2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

Відповідно до п.п.3.2 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити) кредитний ліміт.

Згідно з п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплату винагороди банку. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначені кредитним договором.

Відповідно до наданого банком розрахунку, 01.01.2013 року банком зменшено процентну ставку з 36% на 30%, 01.09.2014 року збільшено процентну ставку з 30% на 34,80%, 01.04.2015 року банком збільшено процентну ставку з 34,80% до 43,20%.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. Проте матеріали справи не містять жодних доказів направлення та отримання відповідачкою повідомлень про зміну відсоткової ставки.

Відповідачка згоди на підвищення відсоткової ставки з 36,00% до 43,20% річних не надавала. Банком при нарахуванні процентів застосовувались ставки, не передбачені умовами кредитного договору від 28.10.2008 року, а належних доказів повідомлення відповідачки про їх зміну матеріали справи не містять.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За наведених обставин, суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги наданий розрахунок заборгованості за кредитом лише в частині, яка визначає відсоткову ставку розміром 36,00% на рік. Розраховано заборгованість за процентами за наступною формулою: (А1*36,00%*А2)/360 днів=Х, де А1-це тіло кредиту, А2- кількість днів прострочення. Згідно наданого банком розрахунку наявні 3472 дні прострочення. Отже, (2445,78 грн.*36,00%*3472 дні)/360днів=8491,75 грн. Враховуючи наведене, стягненню з відповідачки підлягають проценти у розмірі 8491,75 грн.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності рішення суду в частині вимог про стягнення основного кредиту, пені та штрафів. А тому в цій частині законність оскаржуваного рішення не перевіряється.

За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки воно постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Заочне рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий:

судді: