Провадження № 2/234/3921/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 234/15482/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

03.10.2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 15.12.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З квітня 2018 року шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення та поновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 23.10.2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Просив розглянути справу на підготовчому судовому засіданні. В разі задоволення його позовних вимог, не бажав стягувати з відповідачки на його користь сплачений ним судовий збір.

В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Просила розглянути справу на підготовчому судовому засіданні.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2007 року між сторонами укладено шлюб у ВРАЦС Краматорського МУЮ Донецької області, актовий запис № 1199, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать свідоцтва про народження.

В судовому засіданні відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в квітні 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ст 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 352 грн. 40 коп.

Також, позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 81, 141, 142, 174, 200, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 24, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 15 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1199.

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого через АТ «Ощадбанк» за квитанцією № 96602 від 27.09.2018 року в сумі 704 грн. 80 коп., тобто в розмірі 352 /триста п'ятдесят дві/ грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: Н. М. Пікалова