Постанова

Іменем України

7 березня 2018 року

м. Київ

справа № 320/13096/13-ц

провадження № 61-3264 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А., Бондаря М. С., від 28 квітня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 28 березня 2007 року між ПАТ

КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 24 697 доларів

33 центів США.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість, яка станом на 26 квітня 2013 року становила 54 779 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 437 849 грн 80 коп.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області

від ІНФОРМАЦІЯ_1 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 098 доларів 91 центів США, що еквівалентно 272 450 грн 29 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позові вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним з урахуванням комісії. Вимоги банку про стягнення пені та штрафних санкцій не підлягають задоволенню з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Апеляційним судом справа розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року рішення районного суду скасовано в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентна складова). Закрито провадження в частині позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентна складова). В решті рішення залишено без змін.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій та пені, апеляційний суд виходив з того, що відповідач помер, а згідно відповіді нотаріуса заяв про прийняття спадщини або про відмову до неї від спадкоємців не надходило.

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції нормматеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що закриваючи провадження у справі, апеляційний суд не встановив осіб, які є правонаступниками померлого та не врахував, що кредитні правовідносини не є особистими правовідносинами, оскільки здійснення цього права не пов'язане з певною особою, а тому може здійснюватися спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 28 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 24 697 доларів 33 центи США на придбання товару, на умовах, визначених договором, на термін до 28 березня

2012 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав.

ОСОБА_2 порушив договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами, яка згідно розрахунку банку складає 54 779 доларів 16 центів США, а саме: заборгованість за кредитом - 16 682 доларів 74 центів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 032 доларів 97 центів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 383 доларів 20 центів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 18 012 доларів 14 центів США, а також штраф (фіксована частина) у розмірі 62 доларів 55 центів США та штраф (процентна складова) - 2 605 доларів 55 центів США.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 37 ЦПК України 2004 року у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-які стадії цивільного процесу.

Пунктом 6 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За положеннями частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати положення статті 1282 ЦК України, за якою спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентна складова), апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вірно застосувавши положення статей 25, 1216, 1218, 1282, 1268 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ніхто із спадкоємців померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини не звертався, тому провадження у вказаній частині підлягає скасуванню. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося і у відповідності до вимог статті 303 ЦПК України 2004 року апеляційним судом не переглядалося.

При цьому апеляційний суд врахував вказівки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначені у судовому рішенні

від 23 грудня 2014 року, витребував відомості про мешкання з померлим інших осіб та спадкову справу, з яких вбачається, що особи, які б відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України вважались би такими, що прийняли спадщину та могли прийняти участь у апеляційному розгляді, відсутні.

Враховуючи те, що висновки апеляційного суду відповідають встановленим у справі обставинам, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін, відповідно до положень статті 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк