ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

23 листопада 2018 року

м. Харків

справа №641/3125/18

провадження № 22-ц/818/148/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Курганникової О.А., -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року з нього на користь ОСОБА_3 (після розірвання шлюбу ОСОБА_2.) стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у нього народилась інша дитина, у зв'язку з чим змінився його сімейний стан, ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів доходів, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений ним позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначив, що з народженням іншої дитини змінився його сімейний стан, його обов'язок як батька матеріально утримувати дитину визначено законом, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що з 22 березня 1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року.

Згідно з копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 1 лютого 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін.

Як убачається із копії свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів зміни його матеріального стану та погіршення здоров'я, а сам по собі факт народження у позивача іншої дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, стан його здоров'я або змінився сімейний стан.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки у зв'язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 року доньки ОСОБА_5, яку ОСОБА_1, як батько зобов'язаний утримувати, сімейний стан позивача змінився, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність встановлених законом підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року.

Сама по собі відсутність судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 не свідчить про невиконання позивачем батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення дитини.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ? частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова