АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 623 /878/17
Провадження № 22-ц-/790/554/18 Головуючий І інстанції: Гуренко М.О.
Категорія: надання послуг Доповідач: Сащенко І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року ( суддя Гуренко М.О. ) по справі за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року Ізюмське КП теплових мереж звернулося до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, зазначаючи, що позивачем надаються послуги з теплопостачання по АДРЕСА_2 з 01.04.2013 року КП «Ізюм-Тепло».

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що у відповідності до рішення Ізюмської міської ради 73 сесії 6 скликання від 26.09.2014 р. №2670 «Про припинення юридичної особи Комунальне підприємство «Ізюм-Тепло» Ізюмської міської ради Харківської області шляхом приєднання до» Ізюмське КПТМ стало правонаступником прав та обов'язків КП «Ізюм-Тепло» Ізюмської міської ради Харківської області. Підставами виникнення обов'язку у Боржника щодо оплати наданих послуг з теплопостачання є обов'язок споживача оплачувати фактично отриману теплову енергію, відповідно до положень абз.9 ст.6, ч.б ст.19 Закону України «Про теплопостачання»..

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.10.2017 року задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь Ізюмського КП теплових мереж заборгованість по оплаті за спожиті послуги в розмірі 39634,46 грн. Вирішено питання судових витрат.

Представник позивача підтримав вимоги.

Представник відповідача заперечувала проти позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж в задоволені позову в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції перевіряє справу в повному обсязі. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов Ізюмського комунального підприємства теплових мереж та стягуючи з ОСОБА_3 кошти, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка є споживачем послуг, які надаються підприємством, проте оплату за них проводить нерегулярно та не в повному обсязі.

Вказаний висновок судова колегія вважає вірним.

Встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.10.2007 року ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2 ( а.с. 36 ).

Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №1128 від 19.12.2005 року попередньому власнику квартири - ОСОБА_4 надано дозвіл на складання проекту встановлення індивідуального опалення та зобов'язано ОСОБА_4 погодити складений проект з постачальником теплової енергії - Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж ( а.с 58 ).

ТОВ «Ізискатель» на замовлення колишнього власника складено робочий проект облаштування автономної системи опалення в квартирі ( а.с. 59 -62 ).

Відповідачка почала процедуру відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО, проте не закінчила її, зважаючи на те, що акт про відключення не підписаний всіма членами комісії та не затверджено у встановленому порядку ( а.с. 33 - 34 ).

Отже, ОСОБА_3 проведено відключення від мереж теплопостачання самовільно.

Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачці послуги з централізованого опалення, однак відповідач не виконує свого обов'язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість в розмірі 39634,46 грн.

Згідно з пунктом 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4» (далі - Наказ № 169)).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу № 169).

Згідно зі статтею 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Пунктом 22 Правил № 630 передбачено, що точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Такий правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1706цс15 та № 6-1192цс15.

Отже, встановивши, що Ізюмське КП теплових мереж надає послуги з централізованого опалення будинку, в якому проживає відповідачка, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вона зобов'язана оплатити надані послуги.

Відповідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання представників відповідачки в суді першої та апеляційної інстанції на те, що в її квартирі встановлено індивідуальне опалення, в зв'язку з чим вона не користується послугами централізованого теплопостачання судовою колегією не приймаються.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення, як і не укладання договору, не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

За вказаних обставин та згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 березня 2018 року.

Головуючий І.С.Сащенко

А.І.Овсяннікова

Судді І.П.Коваленко