Ухвала

Іменем України

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 754/6567/16-ц

провадження № 61-21323ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), АнтоненкоН. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року у складі судді Галась І. А. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Шахової О. В., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила встановити факт проживання її та ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, змінити черговість спадкування після смерті останнього, а саме визнати її право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року у складі судді Галась І. А., залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Шахової О. В., позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає помилковими висновки судів про залишення її заяви без розгляду, оскільки вона та її представник повідомляли районний суд про причини неявки у судові засідання.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, місцевий суд, з висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення статті 257 ЦПК України, виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, повторно не з'явилась у судове засідання, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, а також не забезпечила явку свого представника у судові засідання.

Колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Частинами першою та другою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

За змістом частини п'ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У судові засідання, призначені на 14 листопада 2017 року та 25 січня 2018 року, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи позивач та її представник не з'явилися.

13 листопада 2017 року та 24 січня 2018 року представник позивача ОСОБА_10 надіслав на електронну пошту районного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою та участю в іншому судовому засіданні відповідно.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Доказів, які б підтверджували поважність причин неявки позивача у судове засідання, призначене на 14 листопада 2017 року, нею не надано.

При цьому ОСОБА_4 не надіслала суду заяви про розгляд справи за відсутності її чи представника.

З урахуванням вищезазначених обставин, строків розгляду справи, встановлених статтею 157 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, та статтею 210 ЦПК України, суди дійшли обґрунтованого висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Аргументи касаційної скарги на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, висновків судів не спростовують.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат