АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1924/17-цГоловуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/789/349/18 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

За участю секретаря - Романюк Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №608/1924/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2018 року,(суддя-Яковець Н.В.), у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року представник ПАТ "Дельта Банк" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтуванні позовних вимог, позивач зазначив, що у зв'язку із невиконанням належним чином взятих на себе кредитних зобов'язань у ОСОБА_2, станом на 06 жовтня 2017 року утворилася заборгованість на загальну суму 85037,44 грн., яку він просить стягнути з відповідача.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта банк" відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "Дельта Банк" просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк " в повному обсязі.

Зокрема, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважає, що судом помилково застосовано строк позовної давності у справі, оскільки кредитування припинилося в жовтні 2015 року, згідно даних розрахунку припинився розрахунок частки обов'язкового щомісячного платежу та нарахування відсотків та комісій, через наявність боргу у позичальника. Вказує, що станом на жовтень 2015 року обов'язковий щомісячний платіж становив всю суму наявної простроченої заборгованості 85037, 44 грн., яку і просить стягнути банк.

В судове засіданні сторони не з'явилися, однак про час та дату розгляду цивільної справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду цивільної справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в межах заявлених позовних вимог, дослідивши обставини та докази, які містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Дельта Банк" до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ "Дельта Банк" пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на законодавстві.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання.

При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2013 року ПАТ "Дельта Банк" та фізична особа - резидент України ОСОБА_2 шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-25012-161013.

Відповідно до п. 2.1 вказаної заяви позивач відкрив відповідачці ОСОБА_2 картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000 грн.

Згідно з п. 2.4. частини 3 заяви №002-25012-161013 кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції, а саме кредитний ліміт встановлюється строком на 364 дні. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

За умовами заяви №002-25012-161013 держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу.

З матеріалів справи вбачається , що останній платіж ОСОБА_2 внесла у червні 2014 року у розмірі 98 грн.20 коп. і в подальшому не здійснювала жодних платежів (а.с.4), а тому банк починаючи з липня 2014 року знав про порушене право, однак з позовними вимогами до суду звернувся у листопаді 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності банком не пропущено, оскільки кредитування припинилося в жовтні 2015 року, після спливу чергового строку ліміту кредитної лінії, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки кредитним договором передбачалися щомісячні обов'язкові платежі, які відповідач не сплачувала, а тому відповідно до цього початок перебігу позовної давності розпочався з моменту порушення строку погашення кожного чергового платежу .

В суді апеляційної інстанції як і в суді першої інстанції позивачем не надано доказів, які б підтверджували внесення відповідачем чергових платежів за кредитними договором після червня 2014 року.

Докази та обставини на які посилається скаржник в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин між сторонами у справі та обґрунтовано застосував норми статей матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2018 року- залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту даної постанови.

День складання повного тексту постанови - 24 квітня 2018 року.

Головуючий : Сташків Б.І.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.