Справа № 405/1144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Деревянко А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про внесення змін до договору реструктуризації заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про внесення змін до договору реструктуризації заборгованості. В обґрунтування позову зазначили, що 29 грудня 2016 року між ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (кредитором) та позивачами (боржниками) було укладено договір реструктуризації заборгованості № 03/01-424-РЗ/2016 за умовами якого кредитор надав боржникам розстрочку у погашені заборгованості з компенсації вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу, що утворилася станом на 29 грудня 2016 року на суму 2 740 613, 24 грн. Період розстрочення заборгованості сторони визначили з 28 грудня 2016 року по 07 серпня 2019 року. Погашення заборгованості має здійснюватися рівними частинами по 85 645 грн. щомісячно до 07 числа кожного місяця, а в серпні 2019 року у розмірі 85 618,24 грн.

Однак позивачі вважають, що зміст договору є таким, що не відповідає нормам законодавства, звичаям діалогового обороту, а також вимогам розумності та справедливості. Зазначають, що порядок та умови проведення реструктуризації заборгованості визначаються ОСОБА_5 України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 01.07.2003 року, відповідно до статті 1 якого заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир, яка склалася на дату набрання чинності цим ОСОБА_5, перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації, загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2003 року №976 затверджено Типовий договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зазначеним Типовим договором закріплено пункти, обовязкові для змісту договорів, які укладаються для реструктуризації заборгованості. При укладенні договору реструктуризації з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не були враховані доходи боржників та їх можливість здійснювати платежі у визначеному договором розмірі, період реструктуризації становить 32 місяці.

Боржники за договором не відмовлялися від сплати коштів на погашення боргу, але з урахуванням майнового стану не були спроможні внести суми визначені п.1.2 договору. Для погашення заборгованості змушені були просити матеріальної допомоги та позики у третіх осіб (родичів та друзів). Станом на сьогоднішній день боржниками сплачено 1 000 000 гривень.

Вказують, що на сьогоднішній день боржник ОСОБА_4 перебуває у незадовільному фізичному стані, що обмежує її у виконанні зобовязань по договору, при цьому, доходи іншого боржника - ОСОБА_6 не є достатніми для виконання боргових зобовязань одноособово. При укладенні договору передбачити такі обставини сторони жодним чином не могли. Якби дані обставини існували на той час, договір не укладався б.

Залишок заборгованості по договору становить 1 740 613 грн., дану суму боржники мають можливість сплатити рівними платежами по 40 000 грн. та останнім платежем на суму 20 613 грн. протягом 44 місяців, тобто з березня 2018 року по листопад 2021 року.

Враховуючи, що при укладені договору не було дотримано вимог законодавства так як пункти договору 1.1 та 1.2 суперечать ОСОБА_5 України ««Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово- комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та не відповідають Типовому договору, Голові правління ВАТ «Кіровоградгаз», 09 лютого 2018 року було подано проект Додаткового договору до договору про реструктуризацію та лист з проханням розглянути пропозицію про внесення змін до договірних правовідносин протягом пяти днів. Однак, станом на 20.02.2018 року відповідь від ВАТ «Кіровоградгаз» не надійшла, що в свою чергу свідчить про не прийняття пропозиції щодо укладення Додаткового договору та є підставою для вирішення питання в судовому порядку.

Посилаючись на вказані обставини, просили внести зміни до договору реструктуризації заборгованості №03/01-424-РЗ/2016 від 29 грудня 2016 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 І ОСОБА_7, а саме:

у пункті 1.1 договору змінити кінцеву дату виконання договору: «07» серпня 2019 року», зазначивши термін виплати заборгованості « з 28 грудня 2016 року до 28 листопада 2021 року;

пункт 1.2 договору викласти у наступній редакції: «боржник 1 та боржник 2 зобовязуються здійснювати погашення заборгованості визначеної в п. 1.1. даного договору, рівними частинами: по 20 000 (двадцять тисяч) гривень кожний, щомісячно до 07 числа, кожного місця, а у листопаді 2021 року у розмірі 20 613 (двадцять тисяч шістсот тринадцять) гривень, до повного виконання умов даного договору».

Ухвалою Ленінського районного суду від 26.02.2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

13.03.2018 року до суду надано відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив щодо позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначив, що зазначений договір підписаний сторонами без будь-яких зауважень і свідчить про вільне волевиявлення сторін створити певні правові наслідки. Позивачі були обізнані про природу виникнення боргу, який було реструктуризовано по договору, добровільно визнали всі умови договору та підписали його, до того ж частково проводили оплату по договору. Отже, договір укладено між сторонами з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Зазначає, що посилання позивачів на Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» № 554-ІУ від 20.02.2003 р., який набрав чинності з 01.07.2003 р., є безпідставними, оскільки ст. 1 зазначеного ОСОБА_5 визначено: «Заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло- газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень тавласників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим ОСОБА_5 перед надавачем житлово-комунальних послуг реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Як визначено умовами договору про реструктуризацію заборгованості № 03/01-424/РЗ/2016, який було укладено 29 грудня 2016 р. між відповідачем та позивачами, передбачено розстрочку у погашенні заборгованості з компенсації вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, що відповідно до чинного законодавства України, не є оплатою за житлово-комунальні послуги.

Посилання позивачів на Правила постачання природного газу не є правильним, оскільки ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» є газорозподільним підприємством, нормативним документом, який регулює діяльність товариства є Кодекс газорозподільних систем.

Крім того, Типовим договором реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги, передбачено реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги, а не заборгованість з компенсації вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, на реструктуризацію якого було укладено договір з позивачами.

За вказаних обставин просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті.

30.05.2018 року до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач ОСОБА_3 заперечив проти доводів викладених у відповіді на позовну заяву. Зокрема вказав, що на момент підписання договору відповідачем було повністю припинено газопостачання в житлові приміщення, в яких проживали сімї наймачів, і це відключення від центральної труби газопостачання відбулось під час опалювального сезону в грудні 2016 року. Не підписання на умовах відповідача договору реструктуризації значно відтягнуло б процес відновлення газопостачання і наймачі просто виїхали б з найманих приміщень. Тож підписання договору на умовах відповідача є більш крайньою мірою необхідності.

Зазначає, що позивач не був вільними у виборі контрагента, підписання договору реструктуризації на той час на тих умовах що були запропоновані відповідачем зумовлені мірою необхідності виходячи із ситуації що склалась, а отже про волевиявлення як такове в розумінні цивільного кодексу не йдеться взагалі.

Не погоджуються також із тим, що як зазначено відповідачем компенсація вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу не може розглядатись як комунальна послуга. На думку позивача в даній ситуації це тотожні поняття, оскільки методика вирахування суми договору реструктуризації дійсно вираховується дещо по іншому, але сама по собі являє несанкціоновано спожитий газ, поза засобами обліку. Твердження про те, що компенсація вартості необлікованого газу не є послугою газопостачання, безпідставні.

Враховуючи те, що на сьогоднішній день, його позовні вимоги повністю зумовлені обставинами відсутності будь-якої фінансової можливості сплачувати навіть ті суми, які до цього сплачувались позивачем раніше та законодавчо передбачену можливість реструктуризацію заборгованості шляхом розстрочення її сплати строком до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 у відповіді на відзив на позовну заяву заперечила проти доводів відповідача, загалом підтримала думку позивача ОСОБА_3, яку останній виклав у відповіді на відзив. Крім того зазначила, що добросовісно сплачує суму заборгованості за договором реструктуризації, не відмовляється від того, що ті щомісячні платежі є меншими від суми визначеної в договорі реструктуризації (85 000 грн. 00 коп.), крім того вказала, що мають місце витрати на поточну щомісячну оплату послуг з газопостачання, яку ніхто не відміняв. На сьогоднішній день, ситуація складається таким чином що вона не маю змоги більше виплачувати суму заборгованості навіть в тих розмірах, які нею оплачувались до цього. Окрім цього, вся ситуація ускладнилась додатково обставинами у березні 2018 року, коли невідомими особами було скоєно напад з пограбуванням, під час якого їй було нанесено тілесні ушкодження. Після зазначених подій загострилась ситуація з до того існуючою хронічною хворобою, що призвело до крайньої необхідності термінового хірургічного втручання та відповідно додатковими витратами.

Враховуючи те, що на сьогоднішній день, її позовні вимоги повністю зумовлені обставинами відсутності будь-якої фінансової можливості сплачувати навіть ті суми, які до цього сплачувались нею раніше та законодавчо передбачену можливість реструктуризацію заборгованості шляхом розстрочення її сплати строком до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян, просила позов задовольнити у повному обсязі.

06.06.2018 року до суду надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти викладених доводів позивачів у відповідях на відзив, та просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_3 надав до суду заяву за вх. № 13648 від 29.05.2018 року, вх. № 17759 від 12.07.2018 року про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Представник позивача ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та просила його задовольнити. Зазначила, що на даний час позивач перебуває у скрутному стані, можливості сплачувати щомісячну суму боргу визначену договором не має. На майно позивача накладено арешти, крім того нещодавно ОСОБА_4 нанесено майнову шкоду. Договір позивач підписувала, проте платили щомісячний платіж менше ніж передбачено умовами договору.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити у його задоволенні, зауважила, що при укладенні договору реструктуризації зі сторони позивачів заперечень щодо умов договору не було, суму щомісячного платежу позивачі погодили добровільно, станом на 30.05.2018 року майже половина боргу позивачами сплачено.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.12.2016 року між ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (кредитором) та ОСОБА_4, ОСОБА_3 (боржниками) було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 03/01-424-Р3/2016 за умовами якого кредитор надає боржнику розстрочку у погашенні заборгованості з компенсації вартості не облікованого (донарахованого) обєму природного газу, що утворилася станом на 29.12.2016 року на суму 2 740 613, 24 грн. з 28.12.2016 року до 07.08.2019 року. Відповідно п.1.2 боржники зобовязуються здійснити погашення заборгованості, визначеної в п. 1.1 даного договору рівними частинами по 85 645, 00 грн. щомісячно до 07 числа кожного місяця.

Сторони домовились, що заборгованість визначена п.1.1 договору є заборгованість за несанкціонований відбір газу з ГРМ (п. 1.3).

Згідно п.п. 5.1, 5.2 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання боржниками прийнятих на себе по договору зобовязань. Зміни до договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до договору та є його невідємною частиною.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року визначено види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу або зміна їх режиму нарахування та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, а саме:

-наявність несанкціонованого газопроводу;

-несанкціоноване відновлення газоспоживання;

-несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);

-несанкціоноване підключення газових приладів на обєкті споживача, який обліковується за нормами споживання;

-несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

-використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Кодексу газорозподільних систем, всі зазначені вище порушення є несанкціонованим втручанням в роботу газорозподільної системи, що відображено в актах про порушення, які були складені за адресами позивачів.

Як визначено умовами договору про реструктуризацію заборгованості № 03/01-424/РЗ/2016, який було укладено 29.12.2016 року між відповідачем та позивачами, передбачено розстрочку у погашенні заборгованості з компенсації вартості не облікованого (донарахованого) обєму природного газу, що відповідно до чинного законодавства України не є оплатою за житлово-комунальні послуги.

На підтвердження позовних вимог позивачі посилаються на норми ОСОБА_5 України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20.02.2003 року та ОСОБА_5 України «Про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і комунальні послуги, що утворилися станом на 01.12.2006 року», проте суд не може взяти до уваги такі посилання позивачів, оскільки відповідно до ст. 1 ОСОБА_5 України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20.02.2003 року реструктуризації згідно цього закону і відповідно до нього підлягає заборгованість громадян за житлово-комунальні послуги, яка склалась на дату набрання чинності цим ОСОБА_5, тобто на 01.07.2003 року. Як і другий вказаний позивачами ОСОБА_5, регулює порядок реструктуризації заборгованості, що утворилась станом на 01.12.2006 рік. В даному ж випадку реструктуризація заборгованості позивачів не має нічого спільного з даними умовами, оскільки період її виникнення зовсім інший ніж передбачений вищезазначеними законодавчими актами, а саме грудень 2016 року. Отже, вимоги вищезазначених правових норм не можуть застосовуватись до вказаної заборгованості та змінювати умови укладеного договору, оскільки вони не поширюються на заборгованість, яка виникла у грудні 2016 року.

Крім того, вказані ОСОБА_5 регулюють порядок укладення договорів реструктуризації заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію, заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і комунальні послуги, а за умовами договору № 03/01-424-Р3/2016 від 29.12.2016 року, укладеного між сторонами розстрочується погашення заборгованості з компенсації вартості необлікованого обєму природного газу, тобто сума боргу, яка розстрочується договором реструктуризації включає в себе штрафні санкції за несанкціонований відбір газу з ГРМ, що погоджено сторонами під час укладення договору та закріплено п. 1.3 договору.

Більш того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 4 ст. 202 ЦК України, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Таким чином, законодавцем було чітко визначено, що правочин це юридичний факт, який тягне за собою набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому, відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін (дата) цього виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін (дату).

При укладенні даного договору сторони керувалися загальними нормами цивільного законодавства та власним розсудом, сторонами визначений строк договору у 32 місяці, сума щомісячного платежу у розмірі 85 645 грн., договір підписаний сторонами, чим погодили всі істотні умови даного договору, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі.

Посилання позивачів, що вони не були вільними у виборі контрагента та підписання договору реструктуризації на той час на тих умовах що були запропоновані відповідачем зумовлені мірою необхідності виходячи із ситуації що склалась, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Згідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів задоволенню не підлягають, так як не знайшли свого підтвердження та відповідного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про внесення змін до договору реструктуризації заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний