АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/449/18 Справа № 207/2213/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бистрова Л. О. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про стягнення інфляційних нарахувань, три відсотки річних, процентів за користування чужими коштами, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_3 посилалась на те, що 13 січня 2012 року, між нею та ОСОБА_2, був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01) АДРЕСА_1 За умовами зазначеного договору, продавець ОСОБА_2 передає у власність покупцю ОСОБА_3 магазин, при цьому покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити обговорену грошову суму. Згідно умов договору продаж за домовленістю сторін вчинено за суму 302 000 грн. Загальна вартість нерухомого майна (пункт 2.3 зазначеного договору) складає - 302 000 грн. Відповідно до умов договору, вона сплачувала вартість нерухомого майна частками доларами США. Останній платіж, який складався з різниці не виплаченої суми, вона мала намір сплатити 22 липня 2016року, про що заздалегідь повідомила продавця ОСОБА_2 22 липня 2016 року, о 09 годині 30 хвилин, (відповідно до, вимог пункту 2.2 зазначеного договору), вона з ОСОБА_2, за попередньою домовленістю, зустрілися в приміщенні Третьої нотаріальної контори для остаточного розрахунку за умовами договору. Нею були покладені на стіл грошові кошти для остаточного розрахунку. Однак, ОСОБА_2 відмовилася виконувати умови договору (в частині отримати от покупця грошових коштів) і вийшла з кабінету завідуючою нотаріальної контори. Свою відмову продавець ОСОБА_2 мотивувала тим, що вона бажала отримати грошові кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США. Невиконання обов'язків продавцем ОСОБА_2, порушує її права, як покупця, а саме вона позбавлена права вільно розпоряджатися майном, яке їй повинно бути належним на підставі вказаного договору купівлі-продажу з подальшою реєстрацією його права власності, через те що ОСОБА_2 своїми діями утримує її в набутті права власності на об'єкт нерухомого майна за договором. ОСОБА_2 фактично ухилялася від виконання умов договору купівлі-продажу, тому вона не з своєї вини не мала можливості виконати умови договору купівлі-продажу. На підставі викладеного ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на об'єкт нерухомого майна, магазину (вбудоване приміщення№01) номер АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати у розмірі 3020 грн.

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про стягнення інфляційних нарахувань, три відсотки річних, процентів за користування чужими коштами.

В обґрунтування своїх зустрічних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_2 посилалась на те, що 13 січня 2012 року між нею та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01), загальною площею 133,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Цей Договір було посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстровано в реєстрі за №1-100. Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору продаж за домовленістю сторін вчинено за 302 000 грн. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між ними із сплати ціни за магазин (вбудоване приміщення №01): покупець для сплати залишку ціни будинку здійснює платежі за наступним графіком у такому розмірі: до 01 січня 2013 року - 100 000 грн., до 01 січня 2014 року - 100 000 грн., до 01 січня 2015 року - 102 000 грн. Розрахунок має бути здійснено в приміщенні Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою продавця, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на який засвідчується нотаріально. Вона, як продавець, належним чином і повністю виконала свої обов'язки продавця, передбачені п 3.1 Договору купівлі-продажу, передавши ОСОБА_3 приміщення магазину у повне розпорядження у належному технічному стані. Натомість ОСОБА_3 належним чином, тобто у відповідності до умов укладеного ними договору, зобов'язання щодо сплати за приміщення магазину не виконала. Так, у строк до 01.01.2013 р. ОСОБА_3 сплатила лише: 25.03.2012 - 3993 грн., 25.04.2012 - 7988 грн., 26.05.2012 - 7993 грн., 01.07.2012 - 7993 грн., 13.08.2012 -7993 грн., 28.09.2012 - 7993 грн., 01.10.2012 - 7993 грн., 05.11.2012 - 7993 грн., 05.12.2012 - 7993 грн. Всього у строк до 01.01.2013 р. ОСОБА_3 сплачено: 67932 грн. замість передбачених договором 100 000 грн. Заборгованість на 01.01.2013 року складає 32 068 грн. У строк до 01.01.2014 р. ОСОБА_3 сплатила: 04.01.2013 - 7993 грн., 05.02.2013 -7993 грн., 05.03.2013 -7993 грн., 05.04.2013 - 7993 грн., 07.05.2013 - 7993 грн., 07.06.2013 - 7993 грн., 09.07.2013 - 7993 грн., 09.08.2015 -7993 грн., 09.09.2013 -7993 грн., 09.10.2013 - 7993 грн., 11.11.2013 - 7993 грн., 16.12.2013 - 7993 грн. Всього сплачено: 95 916 грн. Заборгованість на 01.01.2014 року складає: (100 000 гр. - 95 916 гр.1 + 32 068 гр. (заборгованість, що виникла на 01.01.2013 р.) + 36 152 грн. У строк до 01.01.2015 р. ОСОБА_3 сплатила: 23.01.2014 -7993 грн., 13.02.2014 - 8551 грн., 15.05.2014 - 11663 грн., 05.08.2014 - 6149 грн. Всього: 34 356 грн. Заборгованість на 01.01.2015 року з урахуванням заборгованостей за попередні роки складає: (102 000грн. - 34 356грн.) + 36 152грн. = 103 796 грн. Загальна сума заборгованості ОСОБА_3 станом на 01.01.2015 р. складає 103 796 грн. В період з 1 січня 2015 р. та по цей час ОСОБА_3 ніяких грошових коштів на виконання умов договору купівлі-продажу магазину їй не платила. Отже ОСОБА_3 прострочила виконання грошового зобов'язання. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь інфляційні нарахування в розмірі 78209 грн., три проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 8275 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 50671 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 409,51 грн.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині зобов'язання ОСОБА_2 отримати повний розрахунок за проданий магазин в сумі 103 796 грн. залишено без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості за договором купівлі-продажу магазину від 13 січня 2012 року у розмірі 103 796 грн. залишено без розгляду (а.с.181).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на магазин (вбудоване приміщення № 01) номер НОМЕР_3 загальною площею 133,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 Частково задоволено зустрічні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 66 937 грн. 80 коп. та три проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 8 260 грн., а всього 75 197 грн. 80 коп. В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду від 16 червня 2017 року скасувати частково в частині стягнення інфляційних нарахувань на суму боргу в розмірі 66 937 грн. 80 коп. та в частині відмови в стягненні процентів за користування чужими грошовими коштами та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 інфляційні нарахування в розмірі 78 208 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 50 671 грн., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в цій частині. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01), загальною площею 133,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстровано в реєстрі за №1-100 (а.с.9-10).

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору продаж за домовленістю сторін вчинено за суму триста дві тисячі гривень 00 коп. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між ними із сплати ціни за магазин (вбудоване приміщення №01): покупець для сплати залишку ціни будинку здійснює платежі за наступним графіком у такому розмірі: до 01 січня 2013 року - 100 000 грн., до 01 січня 2014 року - 100 000 грн., до 01 січня 2015 року - 102 000 грн. Розрахунок має бути здійснено в приміщенні Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою продавця, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на який засвідчується нотаріально.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами ОСОБА_3 у виконання умов зазначеного договору було сплачено: 25.03.2012 - 3993 грн., 25.04.2012 - 7988 грн., 26.05.2012 - 7993 грн., 01.07.2012 - 7993 грн., 13.08.2012 -7993 грн., 28.09.2012 - 7993 грн., 01.10.2012 - 7993 грн., 05.11.2012 - 7993 грн., 05.12.2012 - 7993 грн.

Всього у строк до 01 січня 2013 року ОСОБА_3 сплатила 67932 грн.

Заборгованість на 01 січня 2013 року складала 32 068 грн.

У строк до 01 січня 2014 року ОСОБА_3 сплатила: 04.01.2013 - 7993 грн., 05.02.2013 -7993 грн., 05.03.2013 -7993 грн., 05.04.2013 - 7993 грн., 07.05.2013 - 7993 грн., 07.06.2013 - 7993 грн., 09.07.2013 - 7993 грн., 09.08.2015 -7993 грн., 09.09.2013 -7993 грн., 09.10.2013 - 7993 грн., 11.11.2013 - 7993 грн., 16.12.2013 - 7993 грн.

Всього ОСОБА_3 сплачено: 95 916 грн.

Заборгованість на 01 січня 2014 року складає: (100 000 грн. - 95 916 грн. + 32 068 гр. (заборгованість, що виникла на 01 січня 2013 року) + 36 152 грн.

У строк до 01 січня 2015 року ОСОБА_3 сплатила: 23.01.2014 -7993 грн., 13.02.2014 - 8551 грн., 15.05.2014 - 11663 грн., 05.08.2014 - 6149 грн.

Всього: 34 356 грн.

Заборгованість на 01 січня 2015 року, з урахуванням заборгованостей за попередні роки складає: (102 000грн. - 34 356грн.) + 36 152грн. = 103 796 грн.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 16 червня 2017 року ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_2 останній платіж за договором у розмірі - 103 796 грн. (а.с.180)

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд послався на їх законність та обґрунтованість в частині стягнення інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 66 937 грн. 80 коп. за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року та трьох процентів річних з простроченої суми боргу у розмірі 8 260 грн., однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд невірно визначив суму інфляційних нарахувань на суму боргу за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для частково скасування рішення суду та ухвалення нового рішення в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п'ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01), загальною площею 133,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 який посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстровано в реєстрі за №1-100 (а.с.9-10).

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору продаж за домовленістю сторін вчинено за суму триста дві тисячі гривень 00 коп. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між ними із сплати ціни за магазин (вбудоване приміщення №01): покупець для сплати залишку ціни будинку здійснює платежі за наступним графіком у такому розмірі: до 01 січня 2013 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2014 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2015 року - сто дві тисячі гривень 00 коп. Розрахунок має бути здійснено в приміщенні Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою продавця, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на який засвідчується нотаріально.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами ОСОБА_3 у виконання умов зазначеного договору було сплачено: 25.03.2012 - 3993 грн., 25.04.2012 - 7988 грн., 26.05.2012 - 7993 грн., 01.07.2012 - 7993 грн., 13.08.2012 -7993 грн., 28.09.2012 - 7993 грн., 01.10.2012 - 7993 грн., 05.11.2012 - 7993 грн., 05.12.2012 - 7993 грн.

Всього у строк до 01 січня 2013 року ОСОБА_3 сплатила 67932 грн.

Заборгованість на 01 січня 2013 року складала 32 068 грн.

У строк до 01 січня 2014 року ОСОБА_3 сплатила: 04.01.2013 - 7993 грн., 05.02.2013 -7993 грн., 05.03.2013 -7993 грн., 05.04.2013 - 7993 грн., 07.05.2013 - 7993 грн., 07.06.2013 - 7993 грн., 09.07.2013 - 7993 грн., 09.08.2015 -7993 грн., 09.09.2013 -7993 грн., 09.10.2013 - 7993 грн., 11.11.2013 - 7993 грн., 16.12.2013 - 7993 грн.

Всього ОСОБА_3 сплачено: 95 916 грн.

Заборгованість на 01 січня 2014 року складає: (100 000 грн. - 95 916 грн. + 32 068 гр. (заборгованість, що виникла на 01 січня 2013 року) + 36 152 грн.

У строк до 01 січня 2015 року ОСОБА_3 сплатила: 23.01.2014 -7993 грн., 13.02.2014 - 8551 грн., 15.05.2014 - 11663 грн., 05.08.2014 - 6149 грн.

Всього: 34 356 грн.

Заборгованість на 01 січня 2015 року, з урахуванням заборгованостей за попередні роки складає: (102 000грн. - 34 356грн.) + 36 152грн. = 103 796 грн.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 16 червня 2017 року ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_2 останній платіж за договором у розмірі - 103 796 грн. (а.с.180).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині зобов'язання ОСОБА_2 отримати повний розрахунок за проданий магазин в сумі 103 796 грн. залишено без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості за договором купівлі-продажу магазину від 13 січня 2012 року у розмірі 103 796 грн. залишено без розгляду (а.с.181).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 інфляційних нарахувань слід зазначити, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Індекс інфляції: у 2013 році - 100,5%, у 2014 році - 124,9 %, у 2015 році - 143,3%, у 206 році - 124,9% (а.с.60).

Розрахунок суми інфляції здійснюється за формулою:

(Сума боргу х процент інфляції) - сума боргу.

Заборгованість ОСОБА_3 за 2012 рік складає 32 068 грн.

Сума боргу у урахуванням індексу інфляції = 182 005 грн. (з яких загальний борг - 103 796 грн. та інфляційні витрати - 78 209 грн.

Таким чином, 32 068 грн.х100,5% =32 228 грн.

32 228 грн.+4 084 грн. (заборгованість, що додалась у 2013 році) = 36 312 грн.

36 312 грн.х124,9 % = 45 354 грн.

45 354 грн. + 67 644 (заборгованість , що додалась у 2014 році) = 112 998 грн.

112 998 грн.х143,3% = 161 926 грн.

161 926 грн.х112,4% =182 005 грн.

Отже інфляційні нарахування за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року складають 78 209 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.625 ЦК України.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, слід зазначити підставами для застосування до даних правовідносин ст. 536 Цивільного кодексу України є факт користування чужими коштами; установлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством. Вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими грошима.

Тобто, застосування відповідальності у вигляді сплати процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, передбаченої статтею 625 ЦК України, та одночасне стягнення процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України є недопустимими, оскільки дані норми доповнюють одна одну і встановлюють одну і ту ж відповідальність.

Отже, враховуючи вищезазначене суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягненні з ОСОБА_3 процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 50 671 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 66 937 грн. 80 коп. за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року, та в частині стягнення судового збору у розмірі 751 грн.97 коп. з ухваленням в цій частині нового рішення та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 повинно бути стягнуто інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 78 209 грн. за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року та судовий збір у розмірі 864 грн. 84 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про стягнення інфляційних нарахувань, три відсотки річних, процентів за користування чужими коштами - скасувати частково в частині стягнення з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 66 937 грн. 80 коп. за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року, та в частині стягнення судового збору в розмірі 751 грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 78 209 грн. за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року та судовий збір у розмірі 864 грн. 84 коп.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді