Справа № 694/241/18
провадження 2/694/188/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.04.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого: судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судового засідання - Матвієнко А.А.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.06.2015 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_2, який був розірваний рішенням Звенигородського районного суду від 06.12.2016 року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі виконавчого листа № 694/1146/16-ц, виданого Звенигородським районним судом 12 вересня 2016 року, відділом ДВС Звенигородського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 09.08.2016 року. На даний час позивач не має постійного місця роботи, періодично працює неофіційно та має нестабільний заробіток, внаслідок чого не має можливості сплачувати аліменти в тих розмірах, які йому нараховує до сплати державний виконавець, а саме в сумі 1530 грн. Окрім цього, в даний час позивач має іншу жінку, з якою спочатку проживав без реєстрації шлюбу, а 17 червня 2017 року зареєстрував з нею шлюб. Від цього шлюбу народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. В даний час на його утриманні знаходиться малолітній син та дружина, мати дитини, яка її доглядає, тому позивач вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів. З урахуванням позовних вимог позивач просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Звенигородського районного суду по справі № 694/1146/16-ц від 12.09.2016 року та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Вказав, що його матеріальний стан змінився, наявні у нього грошові кошти здебільшого належать його матері, його загальний дохід за минулий рік склав орієнтовно 10000грн, і на даний час від змушений утримувати свою дитину від іншого шлюбу. Вказав, що він є працездатним, проте не працює, а займається тимчасовими заробітками, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, оскільки для цього необхідно подати значну кількість документів. Зазначив, що матір відповідачки має значний дохід і сама взмозі надавати допомогу дитині.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона є інвалідом ІІІ групи. Їх дочка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Крім того донька перебуває на «Д» обліку в Звенигородській дитячій поліклініці з приводу вродженої вади серця. На даний час відповідач влаштувалася на роботу на півставки, оскільки позивач сплачує аліменти нерегулярно, а грошей на утримання та лікування дитини не вистачає. Що стосується посилання позивача на погіршення його матеріального стану зазначає, що воно не відповідає дійсності та є безпідставними, це спростовується викладеними фото на його сторінці у соцмережі де видно, що позивач після чергового одруження відпочиває у Єгипті, взимку 2018 року відпочиває на гірськолижному курорті «Буковель». Дані види відпочинку коштують не дешево і при погіршенні матеріального та фінансового стану позивач не зміг би їх собі дозволити. Крім того позивач займається продажем сільськогосподарської техніки та легкових автомобілів та має гідний дохід.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.06.2015 року сторони зареєстрували шлюб.

23.11.2015 народилася ОСОБА_3, батьками якої записані: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.09.2016р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у виді 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них , хто проживає окремо від дитини , може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі . За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і ( або ) у твердій грошовій сумі .

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом .

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Доводи позивача про зміну (погіршення) матеріального становища позивача не обґрунтовані належними та допустимими доказами..

Жодних доказів, які б підтверджували непрацездатність позивача чи неможливість його працевлаштування, суду також надано не було.

Стосовно зміни сімейного стану суд виходить з наступного. Дійсно у позивача ОСОБА_1 змінився сімейний стан: 17 червня 2017 року він уклав шлюб ( а.с. 6 ). Також позивач є батьком малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 7 ), що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Стосовно посилання позивача щодо перебування на утриманні його дитини ОСОБА_5 суд ставиться критично, так як відповідних доказів цього суду не надано, в звязку з тим, що з довідки про склад сімї виданої виконкомом Звенигородської міської ради Черкаської області від 06.03.2018 року № 885/02-17 (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться на утриманні матері.

Відтак позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан, змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 на користь відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Крім того суд вказує що розмір аліментів, які стягуються з позивача згідно рішення Звенигородського районного суду по справі № 694/1146/16-ц від 12.09.2016 року не є завищеним та не суперечить вимогам законодавства, а є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача понесені ним судові витрати по справі.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 180 , 181 , 182 , 192 СК України , ст. 10 , 19 , 81, .258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 02.05.2018.

Суддя Д.І. Сакун