Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2018 Справа №607/12561/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/12561/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Байковецької сільської ради Тернопільського району, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 пред'явили до суду позов до Байковецької сільської ради Тернопільського району, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності за кожним із позивачів на 1/18 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5. Обґрунтовують позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Будучи спадкоємцями за законом, позивачі спадщину прийняли, однак у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. З цих підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просили суд визнати за ними право власності на спірне нерухоме майно.

Відзиву на позов та будь-яких заперечень по суті спору від відповідача не надходило.

В судове засідання ОСОБА_3 від власного імені (як позивач у справі) та від імені ОСОБА_1 (як її представник за довіреністю) подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за їх відсутності.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району - ОСОБА_6 у судове засідання подав заяву, відповідно до якої не заперечив проти позову, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання подала заяву, згідно з якою просила справу розглядати без участі представника Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31 травня 1989 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, що складається з шести членів, головою якого є ОСОБА_7.

Відповідно до довідки №417 від 02 серпня 2017 року, виданої Байковецької сільською радою тернопільського району, станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 - голова двору, ОСОБА_8 - зять, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_1 - внучка, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_2 - правнук.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23 квітня 2012 року, актовий запис №07 Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5 від 02 серпня 2017 року, актовий запис №5 Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6 від 10 листопада 1988 року, актовий запис №34 Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

У зв'язку з укладенням шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «ОСОБА_3», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_7 від 25 серпня 2009 року, актовий запис №04 Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_8 від 21 грудня 1990 року, актовий запис №35 Тернопільського відділу ЗАГСу.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з довідкою №429 від 07 серпня 2017 року, виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району, на день смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_8 - батько дружини, ОСОБА_9 - мати дружини, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_11 - внук, ОСОБА_2 - син.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 жовтня 2012 року написали заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3

Однак, ці заяви подані до Тернопільської районної державної нотаріальної контори 21 березня 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України.

З відповіді Тернопільської районної нотаріальної контори №1044/01-16 від 24 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подали заяви про відмову від прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, а спадщину прийняли фактично, шляхом спільного проживання.

Зазначене підтверджується і постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я. від 21 березня 2013 року №921/02-14, в якій зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані на день смерті разом із померлим ОСОБА_5 та вчасно не подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори.

Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в силу ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після померлого ОСОБА_5

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 20 вересня 2017 року №2455/02-14 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведена та не визначені частки спадкового майна.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З посиланням на зазначені норми закону позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав у судовому порядку.

Вирішуючи питання про те, чи дійсно ОСОБА_5 за життя належало 1/6 частина спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів.

Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31 травня 1989 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, що складається з шести членів, головою якого є ОСОБА_7.

Згідно з довідкою №417 від 02 серпня 2017, виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району, в житловому будинку по АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 - голова двору, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_8 - зять, ОСОБА_1 - внучка, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_2 - правнук.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом установлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, членами якого були - ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, ОСОБА_5 за життя належала 1/6 частина вказаного житлового будинку.

Відповідач права позивачів на спірне майно не оспорює.

Однак, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на належну йому частку у праві власності на вказаний житловий будинок, це стало перешкодою в оформленні позивачами своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання ними у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивачів, які підлягають до захисту шляхом задоволення їх позовних вимог - визнання за кожним з них права власності на 1/18 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (с. Лозова Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3) до Байковецької сільської ради Тернопільського району (47711, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Байківці, вул. Січових Стрільців, 43, ), третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора (46018, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 27, ), про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/18 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м., в тому числі житловою 52,5 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/18 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м., в тому числі житловою 52,5 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/18 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м., в тому числі житловою 52,5 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. М. Сташків