РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді Кузь В.Я.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Янковській С.Ю.

з участю:

прокурора - Яцишин Т.М..

представників закладу - ОСОБА_3, ОСОБА_4, лікаря-психіатра- Попелюк О.П.

хворої - ОСОБА_5

представника органу опіки та підкування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради - ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні, у м. Львові, в залі суду, цивільну справу за заявою представника закладу ОСОБА_7 про задоволення заяви Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» щодо госпіталізації до психіатричного закладу хворої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальний заклад «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в особі представника ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу хворої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку.

В обґрунтування своєї заяви, лікар покликається на те, що 22.02.2018 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_8, доставлена у приймальне відділення КЗ ЛОКПЛ, без супроводжуючих, бригадою Швидкої медичної допомоги № 5 за скеруванням лікаря - психіатра ЛОПНД Мудрицького.

Первинним оглядом лікарів психіатрів від 22.02.2018 року, встановлено, що хвора ОСОБА_8 потребує госпіталізації в примусовому порядку, як особа, що є недієздатною та особа, яка через свій важкий психічний стан вчиняє дії, що несуть небезпеку для неї та оточуючих - себе не обслуговує, не дотримується санітарно- гігієнічних норм, не їсть, не може самостійно на фоні галюцинарно - маячних розладів забезпечити основні життєві потреби.

Висновком від 23.02.2018 року лікарів - психіатрів 4 відділення КЗ ЛОКПЛ , вирішено, що ОСОБА_8, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення КЗ ЛОКПЛ в примусовому порядку у зв"язку із наявністю в неї тяжкого психічного розладу, а саме параноїдна шизофренія, з вираженим дефектом в емоційно - вольовій та інтелектуальній сфері. Даний розлад позбавляє хвору здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

На підставі викладених у заяві обставин та згідно Закону України «Про психіатричну допомогу», представник закладу просить ухвалити рішення,яким задоволити заяву та продовжити госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_8 в примусовому порядку.

В судовому засіданні представники Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», заяву підтримали повністю, пояснення дали аналогічні до викладених у заяві.

Крім цього, лікуючий лікар-психіатр у судовому засіданні додатково пояснила, що хвора страждає розладом психіки, поводить себе неадекватно, що створює небезпеку для оточуючих. Крім психічної хвороби у хворої є ряд попутніх хвороб які необхідно лікувати.

Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що хвора є недієздатною і їй було призначено опікуна яким був її батько. Після смерті батька - опікуна ОСОБА_9, хвора проживала сама до часу її госпіталізації. Інших осіб, які б могли стати її опікунами у хворої немає. З часу смерті батька хворої , за нею доглядає сусідка, яка отримує за хвору пенсію і готує їй їсти.

Органом опіки і піклування інша особа не призначалась. Розшукуються її рідні, однак ніхто не хоче доглядати хвору. Хвора проживає сама у трьохкімнатній квартирі яку не утримує. На час госпіталізації у квартирі відключено газ, світло, та коду. Їй не відомо як обслуговує себе хвора. Про такий стан стало відомо від сусідів.

Прокурор у судовому засіданні заяву про продовження госпіталізації до психіатричного закладу та лікування хворої у стаціонарному відділенні, підтримав.

Хвора ОСОБА_8 , будучи присутньою в залі судового засідання повідомила суду, що перебуває на лікуванні, почуває себе краще та не заперечує проти продовження лікування у КЗ ЛОКПЛ.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

22.02.2018 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_8, доставлена у приймальне відділення КЗ ЛОКПЛ без супроводжуючих бригадою Швидкої медичної допомоги № 5 за скеруванням лікаря - психіатра ЛОПНД Мудрицького.

Рішенням Шевченківського районного суду Львівської області від жовтня 2002 року, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано недієздатною, а рішення направлено у відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради для відома.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 61 від 29.01.2003 рокуЛобановій ОСОБА_10 призначено опікуна - її батька ОСОБА_9.

Із довідки ЛКП " Янів 405" № 406 від 15.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_9 помер 16.01.2017 року, актовий запис № 70. З часу його смерті офіційних опікунів у недієздатної ОСОБА_8 немає.

Первинним оглядом лікарів психіатрів КЗ ЛОКПЛ від 22.02.2018 року, встановлено, що хвора ОСОБА_8 потребує госпіталізації в примусовому порядку, як особа, що є недієздатною та особа, яка через свій важкий психічний стан вчиняє дії, що несуть небезпеку для неї та оточуючих, - себе не обслуговує, не дотримується санітарно- гігієнічних норм, не їсть, не може самостійно на фоні галюцинарно - маячних розладів забезпечити основні життєві потреби.

Висновком від 23.02.2018 року лікарів - психіатрів 4 відділення КЗ ЛОКПЛ вирішено, що ОСОБА_8, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення КЗ ЛОКПЛ в примусовому порядку у зв"язку із наявністю в неї тяжкого психічного розладу, а саме параноїдна шизофренія, з вираженим дефектом в емоційно - вольовій та інтелектуальній сфері. Даний розлад позбавляє хвору здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого, остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація

особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв»язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Клопотання про припинення госпіталізації в примусовому порядку можуть направлятися до суду особою, яку було госпіталізовано в примусовому порядку, або її законним представником через кожні 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про продовження такої госпіталізації .

Враховуючи вищенаведені обставини та власне переконання, що ґрунтується на безпосередньому вивченні поведінки особи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, а відтак слід госпіталізувати та продовжити лікування у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у примусовому порядку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 258,259, 263-265, 339 -342 ЦПК України, ст. 13,14,22 Закону України «Про психіатричнудопомогу», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника лікувального закладу ОСОБА_7 подану від імені Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію до

психіатричного закладу хвору ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку, задоволити.

Госпіталізувати та продовжити лікування у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у примусовому порядку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя В. Кузь

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2