Провадження № 22-ц/812/266/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 листопада 2018 року м. Миколаїв

справа № 478/1558/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

секретар судового засідання: Гавор В.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича

на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області, постановлену 25 вересня 2018 року під головуванням судді Томашевського О.О. в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі

за поданням

приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича (далі - приватний виконавець)

про надання дозволу на примусове проникнення на земельну ділянку (територію) особи, у якої перебуває майно,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року приватний виконавець Баришніков А.Д. звернувся із поданням про надання дозволу на примусове проникнення на земельну ділянку (територію) особи, у якої перебуває майно.

Заявник вказує, що на його виконанні знаходиться виконавчий напис № 624 від 7 червня 2013 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. на примусове стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. № 660, відповідно до умов якого заставодавець - ТОВ «Стоун-3», передав в належне йому на праві власності майно: самохідну бурову для буріння строчки «Sandvik DC 121R».

В рамках проведення виконавчих дій, приватним виконавцем здійснено виїзд за вказаним стягувачем у заяві фактичним місцезнаходженням предмету застави, на яке звертається стягнення, та встановлено, що за адресою вул. Кар'єрна, 34 с. Малофедорівка, Казанківський район, Миколаївська область (кар'єр), кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, перебуває вказана самохідна бурова установка, серійний номер якої співпадає із серійним номером, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію технологічного транспортного засобу, яке для перевірки надали співробітники кар'єру, про що складено відповідний акт приватного виконавця від 6 вересня 2018 року.

На прохання надати безперешкодний доступ до бурової установки для повної звірки номерів агрегатів та подальшого опису та арешту майна, працівники кар'єру та власники техніки відмовили, посилаючись на те, що це приватна територія.

7 вересня 2018 року приватним виконавцем здійснено повторний виїзд за вказаною адресою, але на місці, де знаходилась бурова установка, візуально встановлено її відсутність. Однак, пройти на територію для встановлення номерів агрегатів та місцезнаходження бурової установки охоронець не дозволив.

Таким чином, предмет застави - самохідна бурова установка «Sandvik DC 121R», на яку звертається стягнення у виконавчому провадженні № 57122737, фактично перебуває у третіх осіб, а саме у ТОВ «Дизельтехсервіс», які відмовляються та чинять опір надати можливість виконати покладені на приватного виконавця законом обов'язки щодо опису та арешту майна для подальшої його реалізації.

Посилаючись на ці обставини, приватний виконавець Баришніков А.Д. просив суд надати дозвіл на примусове проникнення на вищезазначену територію до особи, в якої перебуває майно боржника для проведення огляду, опису та арешту майна, на яке звертається стягнення, у разі потреби примусово відкривати в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення у виконавчому провадженні № 57122737 від 3 вересня 2018 року.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2018 року в задоволенні подання приватного виконавця Баришнікова А.Д. про надання дозволу на примусове проникнення до житлових та інших приміщень та на земельну ділянку (територію) особи, у якої перебуває майно, відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в матеріалах подання відсутні докази про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 3 вересня 2018 року, а тому і складені приватним виконавцем акти не можуть вважатися належними доказами, оскільки вони складені без участі сторони виконавчого провадження, а саме боржника. Крім того, приватному виконавцю було відмовлено у проведенні виконавчих дій охоронцем території, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання у проведенні виконавчих дій саме ТОВ «Надри» або ТОВ «Дизельтехсервіс», оскільки охоронець не є власником майна, на яке звертається стягнення та орендатором земельної ділянки, на якій перебуває майно.

В апеляційній скарзі приватний виконавець Баришніков А.Д., посилаючись на незаконність ухвали суду, постановлення без повного та всебічного дослідження усіх обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що боржник ТОВ «Стоун-3» про дату проведення виконавчих дій був належним чином повідомлений та отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується відповідним поясненням директора підприємства. Між тим, ТОВ «Стоун-3» як боржник, сприяє проведенню виконавчих дій, адже як пояснив боржник, предмет застави, на який провадиться стягнення, був незаконно відчужений третіми особами, у яких відповідна бурова установка перебувала на відповідальному зберіганні. Крім того, на момент виїзду приватного виконавця та стягувача для проведення виконавчих дій на місце їх проведення, охоронцем території було викликано представників ТОВ «Надри» та ТОВ «Дизельтехсервіс», які чинили перешкоди в проведенні виконавчих дій.

На вказану апеляційну скаргу ТОВ «Дизельтехсервіс» подало відзив, в якому товариство заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані, оскільки товариство жодним чином не є стороною даного виконавчого провадження та не пов'язаний з будь-якими відносинами із боржником. Приватному виконавцю було відмовлено у проведенні відповідних виконавчих дій, у зв'язку із тим, що ним не було надано жодного правовстановлюючого документу на самохідну бурову установку для буріння строчки «Sandvik DC 121R» та обґрунтованих доказів того, що майно боржника перебуває у володінні ТОВ «Дизельтехсервіс» та знаходиться на території ТОВ «Надри».

Від ТОВ «Надри» також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство також заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що ТОВ «Надри» не отримувало жодних листів, запитів від приватного виконавця Баришнікова А.Д. щодо проведення виконавчих дій по даному виконавчому провадженню. Товариство зазначило, що не є стороною виконавчого провадження та не пов'язаний будь-якими відносинами з боржником. Приватним виконавцем не було надано жодного документу, який би містив ідентифікуючі ознаки обладнання, що розшукується та те, що вона знаходиться на території ТОВ «Надри», у зв'язку із чим йому було відмовлено у проникненні на територію та вчиненні відповідних виконавчих дій.

Від представника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» надійшло письмове пояснення, в якому стягувач вважав подання приватного виконавця обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В судове засідання апеляційного суду представник боржника ТОВ «Стоун-3» не з'явився. Судова повістка про дату, час та місце судового розгляду по даній справі направлялись на адресу боржника: вул. 50-річчя Жовтня, 19-а, с. Горбулів, Черняхівського району, Житомирської області, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 104), а також в листі ТОВ «Стоун-3» (а.с. 51). До апеляційного суду повернувся конверт з неврученою боржнику судовою повісткою та відміткою на конверті про відсутність адресата (а.с. 70). Іншої адреси ТОВ «Стоун-3» не повідомило. Відповідно до пунктів 3, 4 частини 8 статті 128 ЦПК України така відмітка на поштовому повідомленні є підтвердженням вручення судової повістки. За такого, неявка боржника не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 13 вказаної норми передбачено право виконавця звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи, в якої перебуває майно боржника.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до володіння особи, в якої перебуває майно боржника, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Із матеріалів справи вбачається, що 7 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. виданий виконавчий напис № 624 про звернення стягнення на основні засоби - самохідна бурова для буріння строчки «Sandvik DC 121R», яка належить ТОВ «Стоун-3».

Зазначена самохідна бурова на підставі договору застави, посвідченого Джуринською Л.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22 березня 2012 року, передано ТОВ «Стоун-3» у заставу ПАТ «Ерде банк» в рахунок забезпечення зобов'язань ТОВ «Стоун-3» за «Договором зростання» Договором про надання овердрафту № 23/12-ОВ, який укладений 22 березня 2012 року між ПАТ «Ерде банк» та ТОВ «Стоун-3».

Згідно виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації самохідної бурової задоволено вимоги ПАТ «Ерде банк» в розмірі 893866,82 грн.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2018 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме стягувача - ПАТ «Ерде банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (а.с. 7-8).

Перебування вказаної самохідної бурової під обтяженням, а саме, за договором застави, підтверджується також витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованого приватним виконавцем Баришніковим А.Д. 5 вересня 2018 року (а.с. 12-13).

3 вересня 2018 року за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» приватним виконавцем Баришніковим А.Д. відкрито виконавче провадження по вказаному виконавчому напису (а.с. 11).

Листом засновника ТОВ «Стоун-3» підтверджується обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій (а.с. 51).

Із акту приватного виконавця, складеного 6 вересня 2018 року вбачається, що виконавцем було здійснено виїзд за адресою, вказаною у заяві стягувача (вул. Кар'єрна, 34 с. Малофедорівка, Казанківський район, Миколаївська область), та встановлено місце знаходження майна, належного боржнику ТОВ «Стоун-3», а саме самохідної бурової для буріння строчки «Sandvik DC 121R». Охоронцем території виконавцю була представлена для візуального огляду копія свідоцтва про реєстрацію самохідної установки для буріння строчки «Sandvik DC 121R», яка належить ТОВ «Дизельтехсервіс» та в у даний час знаходилася на території за вказаною адресою.

В судовому засіданні апеляційного суду виконавець пояснив, що серійний номер - 108М 11943-1 у зазначеному свідоцтві ідентичний серійному номеру самохідної установки для буріння строчки «Sandvik DC 121R», вказаного в довідці боржника ТОВ «Стоун-3» (а.с. 22).

При намаганні провести перевірку відповідності виявленої бурової установки тій, що вказана у виконавчому документі, особами, які представилися представниками ТОВ «Надри» та ТОВ «Дизельтехсервіс», вчинені перешкоди у проведенні відповідних виконавчих дій та не допущено виконавця до огляду вказаної бурової установки.

Представник ТОВ «Надри» та ТОВ «Дизельтехсервіс» під час розгляду справи в апеляційному суді зазначених обставин, щодо перебування спірної бурової на території вказаної земельної ділянки, не спростував.

Отже, факт можливого знаходження заставного майна по даному виконавчому провадженню на території вказаної земельної ділянки, яка перебуває в оренді ТОВ «Надри», підтверджується долученими до подання державного виконавця письмовими матеріалами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що подання виконавця про примусове проникнення на територію земельної ділянки, що розташована за адресою вул. Кар'єрна, 34 с. Малофедорівка, Казанківський район, Миколаївська область (кар'єр), кадастровий номер - НОМЕР_1, яка перебуває в оренді ТОВ «Надри», підлягає частковому задоволенню, а саме, з метою проведення огляду, арешту та вилучення заставного майна: самохідної бурової для буріння строчки «Sandvik DC 121R», яка належить на праві власності ТОВ «Стоун-3», та перебуває в заставі на підставі договору застави, посвідченого 22 березня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. № 660.

Водночас, інші вимоги виконавця, зокрема, примусово відкривати в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати будь-яке інше належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення у виконавчому провадженні № 57122737 від 3 вересня 2018 року, не підлягають задоволенню, оскільки виходять за межі вказаного виконавчого провадження, за яким передбачено звернення стягнення лише на конкретну бурову установку.

Посилання представника ТОВ «Надри» та ТОВ «Дизельтехсервіс» на те, що таке примусове проникнення порушує права вказаних юридичних осіб, є необґрунтованими, оскільки дії виконавця в давному випадку спрямовані на виявлення та арешт конкретного заставного майна, а саме, бурової, яка належить ТОВ «Стоун-3», що ніяким чином не може вплинути на господарську діяльність зазначених юридичних осіб.

Твердження представника ТОВ «Надри» та ТОВ «Дизельтехсервіс» про те, що представники вказаних юридичних осіб не перешкоджали в проникненні на зазначену земельну ділянку, а такі перешкоди чинились охоронцями, які не мають до них відношення, не можуть бути достатніми для відмови виконавцю в задоволенні клопотання, оскільки не спростовують наявність перешкод для вчинення виконавцем відповідних виконавчих дій.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та положення процесуального права, помилково відмовивши в надані дозволу на примусове проникнення на земельну ділянку.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1статті 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення клопотання виконавця.

Керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича задовоьнити частково.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Клопотання приватного виконавця Миколаївського виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича про надання дозволу на примусове проникнення на земельну ділянку (територію) особи, у якої перебуває майно задовольнити частково.

Дозволити приватному виконавцю Миколаївського виконавчого округу Миколаївської області Баришнікову Артему Дмитровичу примусове проникнення на територію земельної ділянки, що розташована за адресою вул. Кар'єрна, 34 с. Малофедорівка, Казанківський район, Миколаївська область (кар'єр), кадастровий номер - НОМЕР_1, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Надри» (код ЄДРПОУ - 13864162), з метою проведення огляду, арешту та вилучення заставного майна, а саме: самохідної бурової для буріння строчки «Sandvik DC 121R», яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Стоун-3» (код ЄДРПОУ - 32277057), та перебуває в заставі на підставі договору застави, посвідченого 22 березня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. № 660.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року