Справа №: 671/1318/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Щербініній І.І.,

з участю представника позивача

ОСОБА_1,

представника відповідача

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення матеріальної шкоди та компенсації за недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі УПСЗН Волочиської РДА), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: 43052 грн. 69 коп. матеріальної шкоди за недоплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та 56494 грн. 95 коп. компенсації за недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, рішення звернути до негайного виконання.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в період з 10 грудня 2007 року по 30 червня 2014 року вона отримувала від відповідача допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Даний вид допомоги, як вказує позивач, нараховувався та виплачувався їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Але, оскільки позивач являється застрахованою особою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, а Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», поширював свою дію на осіб, застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, то допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як вказує позивач, повинна була їй призначатися, нараховуватися і виплачуватися на нормах, встановлених Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Як зазначає позивач (проаналізувавши у позові норми чинного законодавства), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 10 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2014 року повинна була нараховуватися та виплачуватись їй як особі, застрахованій в системі загальнообовязкового соціального страхування, у відповідності із нормами, а саме: ст. 43 спеціального закону, яким є Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширює свою дію на застрахованих у вищезазначеній системі осіб, у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Як вказує позивач, така правова позиція викладена в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду № 2а/2203/101/12 від 14 квітня 2015 року за апеляційною скаргою позивача до УПСЗН Волочиської РДА на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2012 року. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2012 року по адміністративній справі № 21-410а12.

Позивач посилається на те, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду № 2а/2203/101/12 від 14 квітня 2015 року дії УПСЗН Волочиської РДА щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» визнано протиправними.

За розрахунками позивача суми недоплат з боку відповідача становили: у 2007 році 240 грн. 84 коп., у 2008 році 3050 грн. 61 коп., у 2009 році 5274 грн., у 2010 році 6161 грн. 41 коп., у 2011 році 7607 грн. 46 коп., у 2012 році 9424 грн., у 2013 році 7481 грн. 07 коп., у 2014 році 3813 грн. 30 коп.

Отже, як зазначає позивач, з посиланням на таблиці-розрахунки, додані до позову, сума нарахованої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 10 грудня 2007 року по 30 червня 2014 року повинна була становити 55875 грн. 13 коп., однак за вказаний період відповідачем нараховано та виплачено позивачу лише 12822 грн. 44 коп. Сума недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 10 грудня 2007 року по 30 червня 2014 року, як вважає позивач, становить 43052 грн. 69 коп.

Крім того, як вказує позивач, вона має право на компенсацію втрати грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати відповідно до Постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 21 лютого 2001 року № 159 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ № 159 від 21 лютого 2001 року. Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Згідно з проведеними позивачем розрахунками, доданими нею до позову, сума компенсації за недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку складає 56494 грн. 95 коп.

Позивач посилається у своєму позові на те, що 14 вересня 2015 року вона звернулась в УПСЗН Волочиської РДА з проханням перерахувати та виплатити їй суму недоплаченої допомоги за весь період її отримання з 2007 по 2014 рік. Проте, згідно відповіді № 05-12/1783 від 08 жовтня 2015 року у вказаному проханні позивачу було відмовлено, що, як вказує позивач, є прямим порушенням її конституційних прав і свобод.

Як зазначено у позові, чоловік позивача (водночас представник за довіреністю) ОСОБА_1 з цього приводу був на особистому прийомі у ОСОБА_4 соціальної політики України ОСОБА_5, проте, як вказує позивач, з відповіді № 4227/1/57/16-зв від 22 листопада 2016 року видно, що вирішувати проблему Міністерство соціальної політики не збирається.

ОСОБА_3 зазначає, що 12 січня 2017 року вона звернулась в УПСЗН Волочиської РДА з проханням перерахувати та виплатити їй суму недоплаченої допомоги за весь період її отримання. Проте, згідно відповіді від 12 січня 2017 року позивачу у її проханні було відмовлено. Позивач вважає, що така відмова є прямим порушенням її конституційних прав і свобод, а отже, як вказує позивач, з моменту отримання нею зазначеної відповіді вона має можливість протягом 6 місяців звернутись до суду з позовом до УПСЗН Волочиської РДА про стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач вказує, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду № 2а/2203/101/12 від 14 квітня 2015 року її позовні вимоги про зобовязання УПСЗН Волочиської РДА перерахувати та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволено частково, а саме: зобовязано УПСЗН Волочиської РДА перерахувати та виплатити частину недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 19 грудня 2011 року по 19 червня 2012 року. Постановами Волочиського районного суду Хмельницької області № 671/473/17 від 03 травня 2017 року та № 671/863/17 від 27 червня 2017 року відповідача зобовязано перерахувати та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Проте, як вказує позивач, коштів в рахунок погашення недоплати вона не отримала.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що УПСЗН Волочиської РДА своїми незаконними діями завдало їй матеріальної шкоди в сумі 43052 грн. 69 коп., тому просить стягнути вказану матеріальну шкоду, а також компенсацію за невиплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 56494 грн. 95 коп.

ОСОБА_3 зазначає, що оскільки її вимога про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями субєкта владних повноважень, та компенсації за недоплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку заявлена окремо, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, тому вказані позовні вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді проти позову заперечила, вважає його безпідставним та необгрунтованим.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі № 2а/2203/101/12 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та постановлено: визнати дії управління праці та соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області щодо виплати ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не в повному розмірі протиправними; зобовязати УПСЗН Волочиської РДА Хмельницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 державну допомогу по догляду за сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19 грудня 2011 року по 19 червня 2012 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з урахуванням виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року, яка набрала законної сили, у справі № 671/473/17 частково задоволено позов ОСОБА_3 та постановлено: визнати дії УПСЗН Волочиської РДА Хмельницької області щодо виплати ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не в повному розмірі протиправними; зобовязати УПСЗН Волочиської РДА Хмельницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 державну допомогу по догляду за сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 31 серпня 2010 року по 18 грудня 2011 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з урахуванням виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 соціальної політики України ОСОБА_5 від 22 листопада 2016 року за № 4227/1/57/16-зв на звернення ОСОБА_1 поряд з іншими питаннями розяснено порядок виконання рішення суду, зокрема постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі № 2а/2203/101/12, згідно з якою, як зазначено в листі, поверненню підлягає сума в розмірі 4655 грн. 95 коп.

Згідно з листом УПСЗН Волочиської РДА Хмельницької області № 05-11/2049 від 20 грудня 2017 року, на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі № 2а/2203/101/12 підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_3 сума недоплаченої допомоги в розмірі 4655 грн. 95 коп., на виконання постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року у справі № 671/473/17 8411 грн. 23 коп., а всього загальна сума коштів, які підлягають поверненню, становить 13067 грн. 18 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з положень, що регламентують деліктні правовідносини (з заподіяння шкоди), в розумінні яких відповідач як субєкт владних повноважень не є завдавачем шкоди на заявлену суму матеріального збитку, що дорівнює недоотриманій на думку позивача сумі соціальної допомоги по догляду за дитиною, оскільки дії відповідача щодо позивача у сфері нарахування і виплати цієї соціальної допомоги в заявленому позивачем розмірі (43052 грн. 69 коп.) не були визнані незаконними в порядку адміністративного судочинства.

В силу ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Одним із способів захисту цивільних прав згідно зі ст. 22 ЦК України є відшкодування майнової шкоди, що є однією із мір цивільно-правової відповідальності, що покладається на відповідача, який завдав збитків в результаті порушення цивільного права особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України передбачають спеціальні підстави та умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди в позадоговірних відносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності в цивільно-правових відносинах і полягають у спеціальному субєктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих субєктів та характері їх дій.

За своєю природою заявлені у позові ОСОБА_3 грошові суми до стягнення не відносяться до реальної шкоди, оскільки ці суми не були нараховані на момент звернення позивача з позовом до суду, не є тими фактичними витратами (шкодою) або прямим збитком, які вже понесла або мусить понести позивач для відновлення свого порушеного права, не відносяться до упущеної вигоди в розумінні ст. 22 ЦК України.

Щодо рішень судів у справах № 2а/2203/101/12 та справі № 671/473/17, то вказані рішення підлягають виконанню в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, позовна вимога ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 43052 грн. 69 коп. задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги позивача про стягнення на її користь 56494 грн. 95 коп. компенсації за недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід зазначити наступне.

Посилання позивача на Постанову КМУ від 21 лютого 2001року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» як на підставу стягнення компенсації суд не вважає обгрунтованим та аргументованим, зважаючи на таке.

Вказаною постановою затверджено відповідний Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати з метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», тобто зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом визначений певний алгоритм дій, спрямованих на реалізацію цього закону.

Статтею 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Позивачем не надано суду доказів тієї обставини, що вона зверталась до відповідача з приводу виплати їй компенсації і відповідачем їй було в цьому відмовлено. Зокрема, не надано доказів звернення позивача до відповідача щодо виплати їй компенсації втрати частини грошових доходів (в конкретній сумі) у звязку з порушенням строків їх виплати (з зазначенням конкретних строків, які були порушені) та не надано доказів того, що відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті такої компенсації.

За таких обставин, в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення компенсації в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст. ст. 22, 1166, 1173, 1174 ЦК України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати»; ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення матеріальної шкоди та компенсації за недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_3 (31200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1)
Відповідач:Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області (31200, Хмельницька обл., Волочиський район, м. Волочиськ, вул. Лисенка, 8; )

Повне рішення суду складено 02 лютого 2018 року.

Суддя О.М.Бабій