АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3531/2018 Головуючий у 1 інстанції - Вовк Є.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту батьківства, що має юридичне значення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що суд безпідставно повернув заяву позивачу, оскільки, в даному випадку було подано позовну заяву за загальними правилами підсудності, передбаченими ст. 109 ЦПК України ( в редакції закону, що діяв на момент подачі позову до суду), оскільки фактично існував та існує спір про право набуття матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини за рахунок держави у зв'язку із втратою годувальника.

До суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Апелянт надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст.ст. 128, 130 СК України передбачено подання заяви щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а не позовної заяви.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту батьківства, в якій відповідачами зазначив ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третіми особами - Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України ( в редакції закону, що діяв на момент подачі позову до суду), суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, встановлення родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В даному випадку було подано позовну заяву про встановлення факту батьківства, враховуючи інтереси інших спадкоємців першої черги та державних органів, які регулюють порядок нарахування та видачі допомоги на утримання повнолітньої дитини, а також регулюють спадкові правовідносини, що свідчить про вірогідність виникнення спору про право між зазначеними особами.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що повертаючи заяву заявнику, судом першої інстанції не враховано, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно ОСОБА_2 для подальшого звернення до відповідних державних органів для отримання допомоги на його утримання до закінчення навчання у зв'язку із втратою годувальника, тобто існує спір про право, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 379 ЦПК України колегія суддів, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 3 травня 2018 року.

Головуючий Судді