Справа № 663/934/17
Провадження № 2/663/507/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 березня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М. І.

секретаря Ващук О.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Арпіне, ОСОБА_2 Єдгара, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратил право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що є власником житлового будинку за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Карла Лібкнехта, 79. У вказаному житловому будинку з серпня 2014 року зареєстровані відповідачі, які у травні 2015 року виїхали до м. Києва. Просить визнати ОСОБА_2 Арпіне, ОСОБА_2 Єдгара, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Карла Лібкнехта, 79.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул. Карла Лібкнехта, 79, в м. Скадовську Херсонської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.10.1997 року, який посвідчено приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано за № 2374 (а.с.6).

Згідно копії домової книги у житловому будинку № 79 по вул. Карла Лібкнехта в м. Скадовську Херсонської області зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 Арпіне, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 Єдгар, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-16).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Та обставина, що відповідачі до теперішнього часу залишаються зареєстрованими у даному будинку, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачів у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Арпіне, ОСОБА_2 Єдгара, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратил право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 Арпіне, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 Єдгара, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Карла Лібкнехта, 79.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. І. Клімченко