РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4788/17

пр. № 2/759/1062/18

19 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Тишкевич В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 про визнання договору недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору,

в с т а н о в и в :

Представник Департаменту в березні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.02.2016 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №16 пайової участі у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м. Києва, відповідно до умов якого останній зобов'язався сплачувати пайову участь (внески) на будівництво будинку по АДРЕСА_1, розмір внеску складає 115 320,00 грн., термін сплати до 22.02.2016 р. Проте, зобов'язання за укладеним договором відповідач не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2017 р. сума боргу становить 169 290,00 грн., з яких, заборгованість зі сплати пайового внеску з урахуванням індексу інфляції - 129 620,00 грн., пеня - 39 670,00 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір.

Ухвалою суду від 17.04.2017 р. відкрито провадження у справі.

23.05.2018 р. до суду надійшов позов представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в якому останній просив суд визнати недійсним Договір № 16 від 01.02.2016 р. пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, укладений між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 В обґрунтування вимог позову представник ОСОБА_4 посилається на те, що на час укладення спірного договору ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, яка не надавала згоди на укладення спірного договору, згідно умов якого грошові кошти, які є спільним майном подружжя підлягають сплаті на користь Департаменту, а тому такий договір є недійсним (ас. 32-33).

04.06.2018 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 вказала, що на початку 2016 р. її довіритель розглядав можливість здійснити будівництво садового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 та ввести його в експлуатацію, проте, жодних заяв про початок будівельних робіт у 2016 р. останній не подавав. Крім того, представник зазначає, що земельна ділянка за вказаною вище адресою 12.02.2016 р. була відчужена на підставі Договору дарування. У зв'язку з чим станом на дату виконання спірного Договору ОСОБА_2 вже не був власником вказаної вище земельної ділянки та відповідно не здійснював будівництво на вказаній земельній ділянці. Також, представник відповідача в обґрунтування поданого відзиву вказала, що зазначений позивачем розрахунок заборгованості є незрозумілим, оскільки незрозумілий період нарахування індексу інфляції, який датується з 01.01.2009 р., при цьому, початок виконання зобов'язань датується до 22.02.2016 р., у зв'язку з чим представник відповідача просить у позові відмовити (ас. 39-41).

04.06.2018 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просила суд визнати недійсним Договір № 16 від 01.02.2016 р. пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, укладений між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 (ас. 52-54).

Ухвалою суду від 07.06.2018 р. зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняті до спільного розгляду, розпочато та відкладено підготовче засідання (ас. 65-66).

14.11.2018 р. до суду надійшов з порушенням строків відзив на зустрічний позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3, в якому представник Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просив у позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити, основний позов задовольнити (ас. 73-76, 105-108).

В судовому засіданні 19.11.2018 р. за згодою представників сторін підготовче засідання проведено, завершено та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги основного позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, у задоволенні зустрічних позовів просив відмовити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні основний позов не визнала, зустрічні позови підтримала.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зустрічні позови підтримав та просив їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що основний позов задоволеню не підлягає, зустрічні позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2016 р. між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2 укладено договір №16 пайової участі у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м. Києва (а.с. 6-8).

Предметом договору, в силу п. 1.1 є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом садового будинку літ. «А» загальною площею 355,50 кв.м. (в т.ч. гараж площею 21,70 кв.м.) на АДРЕСА_1.

Встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.09.2005 р. ОСОБА_2 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 (ас. 101).

Встановлено, що на вказаній вище земельній ділянці побудований садовий (дачний) будинок № 27, у зв'язку з чим 20.04.2007 р. Київським міським БТІ складений технічний паспорт (ас. 80-91) та 17.05.2007 р. складено Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будвництвом об'єкту (ас. 92-95).

Судом встановлено, відповдіно до п. 3.1 Договору, розмір пайового внеску становить 115,32 тис. грн. (п. 1.3).

Термін сплати пайового внеску до 22.02.2016 р. (п. 3.1).

Таким чином, початок розрахункового періоду виконання зобов'язань по Договору з 22 лютого 2016 р.

Відповідно до п. 4.1.1 Договору, сума платежу на момент здійснення забудовником оплати корегується на індекс інфляції з моменту розрахунку пайового внеску до моменту фактичного виконання зобов'язань по його сплаті.

Проте, відповідно до наданих позивачем розрахунків індекс інфляції розраховується з 01.01.2009 р., при тому, що сума боргу нарахована починаючи з 22.02.2016 р.

В судовому засіданні, всупереч ст. 81 ЦПК України, представник позивача не надав належних обгрунтувань щодо періоду нарахування індексу інфляції, жодних уточнень з цього приводу до суду не надходило.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.05.1999 р. уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_3 (ас. 38).

Згідно чч. 2, 3 ст. 65 Сімейного Кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Судом встановлено та як вбачається з п.п. 2.1 та 3.1 спірного Договору, забудовник - ОСОБА_2 зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 115 320 грн. у строк до 22 лютого 2016 р.

Згідно ч. 1 ст. 31 ЦК України, правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Таким чином, обумовлена спірним Договором сума 115 320 грн. виходить за межі дрібного побутового договору, а тому при укладенні та підписанні ОСОБА_2 спірного Договору, відповідно до положень ст. 65 СК України позивачем, Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) мала бути отримана згода (заява) ОСОБА_3 на укладання ОСОБА_2 спірного договору.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_3 не надавала згоди на укладання 01.02.2016 р. Договору № 16 пайової участі, згідно умов якого грошові кошти, які є спільним майном подружжя підлягають сплаті на користь Департаменту.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Зі змісту вищезазначених правових норм вбачається, що замовником, який зобов'язаний взяти участь у розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування коштів до відповідного місцевого бюджету, є зокрема, фізична особа - власник або користувач земельної ділянки, яка подала в установлений законом порядку заяву про намір щодо забудови території, розробила проект та отримала всі необхідні дозволи для здійснення будівництва.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_2 жодних заяв про початок будівельних робіт у 2016 році по АДРЕСА_1 не подавав, що також підтверджується листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (ас. 44).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 12.02.2016 р. ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку АДРЕСА_1 (ас. 45).

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Таким чином, у зв'язку з наявністю Договору відчуження спірної земельної ділянки від 12.02.2016 р. відбулись істотні зміни обставин щодо виконання Договору № 16 пайової участі від 01.02.2016 р., у зв'язку з чим станом на момент виконання основного зобов'язання, а саме: 22.02.2016 р. ОСОБА_2 не був ні власником земельної ділянки АДРЕСА_1, ні забудовником вказаної земельної ділянки.

В підготовчому засіданні представник позивача Департаменту жодних клопотань, заяв щодо уточнень позовних вимог, зміну предмету позову, збільшення та/або зменшення позовних вимог до суду не подавав, у зв'язку з чим суд постановляючи дане судове рішення ґрунтується на наявних в справі письмових доказах, поданих сторонами.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що на момент початку зобов'язань, а саме: 22.02.2016 р. по Договору від 01.02.2016 р. ОСОБА_2 не був власником земельної ділянки АДРЕСА_1, яка була відчужена на підставі договору Дарування від 12.02.2016 р., при цьому, спірний Договір пайової участі № 16 виходить за межі дрібного побутового правочину та укладений без згоди іншого подружжя, а саме: ОСОБА_3, вказаний спірний договір від 01.02.2016 р. має бути визнаний недійсним з моменту його укладання.

У зв'язку з чим суд дійшов висновку, що представник позивача - Департаменту не довів належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги, при цьому, заявлені зустрічні позови знайшли в судовому засіданні своє підтвердження та обгрунтування.

На підставі, ст. 31, 203, 215, 652 ЦК України, ст. 65 СК України, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» , ст. ст. 13, 76-81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та зустрічний позов ОСОБА_2 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору - задовольнити.

Визнати недійсним Договір № 16 від 01.02.2016 р. пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, укладений між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: