Справа № 310/8840/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садового товариства «Комунальник», третя особа Комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради, про встановлення сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила встановити постійний безоплатний сервітут на право влаштування, користування, обслуговування водопроводом житлового будинку №12, що належить їй на праві власності, з підключенням в водопровід СТ «Комунальник» по Полуничному проїзду в м. Бердянську Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що будучи членом СТ «Комунальник» вона користувалася дачною земельною ділянкою та приймала матеріальну участь з улаштування водопостачання садового товариства.

В подальшому, земельна ділянка №12 площею 0,0605 га, розташована по Полуничному проїзду в СТ «Комунальник» була передана їй у власність зі зміною цільового призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

У звязку зі зміною цільового призначеня земельної ділянки, виникла необхідність улаштування індивідуального водопроводу.

Згідно технічних умов КП «Бердянськводоканал» №895 від 28 квітня 2016 року передбачено підключення її житлового будинку до водопровідної мережі по вул. Ленінградська.

Вказує, що місце підключення, визначене технічними умовами, знаходиться на значній відстані від її житлового будинку. Прокладка водопроводу по проїзду Полуничний вимагає значних матеріальних витрат та створить перешкоди іншим особам у доступі до їх дачних земельних ділянок.

У звязку з цим вона звернулась до відповідача з прохоанням дозволити врізку у існуючий водопровід СТ «Комунальник». Проте, голова садового товариства відповіді на її звернення не надав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що з дозволу СТ «Комунальник» вона підключилася до водопроводу садового товариства і її житловий будинок на даний час забезпечений водопостачанням.

Представники СТ «Комунальник», КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради в судове засідання не зявились, письмові заперечення на позов не надали. До суду не надходило заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

У відповідності до свідоцтіва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2015 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки №12 по Полуничному проїзду в м. Бердянську Запорізької області. Цільове призначеня земельної ділянки для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

До передачі у власність вказаної земельної ділянки позивачу, вона входила до земель СТ «Коммунальник».

Згідно Технічних умов №895 від 28 квітня 2016 року на приєднання житлового будинку №12 по Полуничному проїзду в м. Бердянську до централізованих систем водопостачання і каналізації, місцем підключення водопровідної мережі і точкою розподілу є водопровідна мережа вул. Ленінградська.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, в порядку цивільного судочинства підлягають захисту саме порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснювати, реалізовувати це право повністю або частково.

Статтею 401 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно з частиною третьою статті 402 ЦК України спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови. У зв'язку з цим необхідно враховувати, що обов'язковою умовою звернення до суду з позовом про встановлення сервітуту є вжиття особою, яка вимагає такого встановлення, заходів щодо встановлення сервітуту за домовленістю з власником (володільцем) відповідного нерухомого майна. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), слід відмовляти у задоволенні відповідних вимог у зв'язку з відсутністю у такої особи права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду. Під час розгляду справи у спорі про встановлення земельного сервітуту належить з'ясовувати, з яких причин позивач не може використовувати належне йому майно. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про встановлення сервітуту, якщо судом визначено, що неможливість використання майна зумовлена діями самого позивача.

З викладеного вбачається, що встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника для ефективного використання власності; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.

З аналізу зазначених норм вбачається, що потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом, наприклад, пройти чи проїхати до своєї земельної ділянки, користуватися належною йому будівлею тощо.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом як встановленням права користування чужим майном - сервітуту.

Як зазначалося вище, Технічними умовами на приєднання житлового будинку позивача до централізованих систем водопостачання і каналізації м. Бердянська визначено місце підключення - водопровідна мережа вул. Ленінградська, а отже задоволення потреб позивача можливо в інший спосіб ніж встановлення сервітуту.

Також позивачем не надано доказів його звернення до СТ «Комунальник» з пропозицією укласти договір сервітуту.

Окрім того, згідно виписки з протоколу №17 від 21.01.2017 року розширеного засідання правління СТ «Комунальник» було вирішено після погашення ОСОБА_1 заборгованості перед СТ «Комунальник», поновити її членство в товаристві та дозволити їй підключитися до водопроводу СТ «Комунальник».

З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.І. Крамаренко