У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04 квітня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду із позовом до відповідача та просить здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином: 1) виділити із спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності на легковий автомобілі HONDA Accord (Хонда Акорд), тип Сєдан-В, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шассіНОМЕР_2; об'єм двигуна 1998 куб.см; 2) виділити зі спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності на 1/2 нежилих підвальних приміщень (в літ. А) з N 1 по N10 (групи приміщень N 27) А, загальною площею 113,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1; 3) виділити зі спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності па 1/8 квартири, нежилих приміщень з N 1 по N 18 (групи приміщень N 32) (в літ. А) загальною площею 183,10 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; 4) виділити зі спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності на 1/4 нежилих приміщені з № 1 по № 7 (групи приміщень № 55), з N 1 по № 7 (групи приміщень № 61), № 1, 2, 3 (групи приміщень № 60) (в літ . А), загальною площею 249,90 квадратних метрів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3; 5) стягнути з відповідача користь позивача грошові кошти в сумі 199 881,06 грн., з підстав набуття майна за час перебування в зареєстрованому шлюбі.

Ухвалою від 23.03.2018 р. провадження у вказаній справі відкрито.

Позивачем 02.04.2018 р. через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/2 частку рухомого та нерухомого майна відповідача, що зареєстроване за ним у період з 04.10.2002 р. до 19.09.2014 р. Заява мотивна тим, що існує загроза відчуження вказаного майна третім особам. Вважає, що у відповідача існує реальна можливість у будь-який час реалізувати майно, що в подальшому може призвести до невиконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 151 ч.3, 153 ч.1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно матеріалів справи, стороною позивача не надано жодного доказу, який свідчив би про намагання відповідача реалізувати спірне нерухоме майно.

Крім того, позивачем не зазначається конкретний обсяг майна. Яке підлягає забезпеченню та не надано докази, що підтверджують право власності відповідача на таке майно.

Крім того, слід звернути уваги позивача на те, що чинним законодавством передбачена нотаріальна згода другого подружжя на відчуження нерухомого майна, придбаного у шлюбі. А відтак, без згоди позивача відповідачем не може бути вчинено правочинів щодо продажу вищевказаного спірного нерухомого майна.

Викладені в заяві підстави для забезпечення позову, а саме твердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вчинення відповідачем дій з продажу майна третім особам є неналежно обґрунтованими, мають характер формальних посилань, не підтверджені жодними належними і допустимим доказами, відтак можуть бути оцінені лише як припущення, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що заявлена позивачем сума є спірною та відповідність її розрахунку чинному законодавству підлягає перевірці, а такожне доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, то суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відмова стороні позивача в задоволенні вказаної заяви не позбавляє їх права, при необхідності, подати нову заяву про забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова