22-ц/775/167/2018(м)
Головуючий в 1 інстанції Кулик С.В.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2018 року Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

секретар Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області щодо відкриття виконавчого провадження № 54785656 від 26 вересня 2017 року неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження. Посилаеться на те, що постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області від 26 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54785656 за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя 10 червня 2011 року по справі №2-535/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/11-155/133 від 13 лютого 2008 року в розмірі 526201,07 грн., державного мита в розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 528021,07 грн.

14 вересня 2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Заявник вважає, що постанову про відкриття провадження прийнято з порушенням норм законодавства, оскільки виконавчий лист прийнято до виконання після закінчення строку на його пред»явлення.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області - задоволено. Визнано дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54785656 від 26 вересня 2017 року неправомірними. Скасовано постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області про відкриття виконавчого провадження № 54785656 від 26 вересня 2017 року.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2016 року, яка не була оскаржена та набрала законної сили, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора до ОСОБА_1 Також зауважує, що на порушення вимог процесуального законодавства , суд першої інстанції під час розгляду скарги не залучив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до участі, хоча товариство є заінтересованою особою та подана скарга стосується саме його прав, як стягувача. Також зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі , задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , посилається на те, що виконавчий лист прийнято до виконання після закінчення строку його пред»явлення, проте дана підстава не відповідає дійсності, оскільки виконавчий лист було повернуто 14 вересня 2016 року. 04 вересня 2017 року рекомендованим листом з описом направлено на адресу Центрального ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області заяву про відкриття виконавчого провадження, яку отримано 11 вересня 2017 року, а тому з дати повернення виконавчого документа до дати пред'явлення на виконання виконавчого листа стягувачем не минуло навіть року, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошти».

В судове засідання ОСОБА_1 та її предстаник не з'явилися, повідомлені про час і місце судового засідання судовою повісткою та телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм за № 345.

Предстаники Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду також не з'явилися, повідомлені про час і місце судового засідання судовими повістками та телефонограмами, які зареєстровані в журналі телефонограм за № 345 та № 347.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII, який набрав чинність 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв»язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред»являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно вимог ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналогічні положення містилися в ст.ст.383,384,385,387 ЦПК України, в редакції на час звернення ОСОБА_2 із скаргою та постановлення ухвали суду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 10 червня 2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист по справі №2-535/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/11-155/133 від 13.02.2008 року в розмірі 526 201,07 грн., державного мита в розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 528 021,07 грн.

14 вересня 2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується відповідною відміткою державного виконавця Воробйова В.В. у виконавчому листі № 2-535/11 від 10 березня 2011 року.

19 жовтня 2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області за вказаним виконавчим листом № 2-535/11 відкрито виконавче провадження № 54933390, де стягувачем на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 грудня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження, зазначене ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» .

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції, керуючись принципом незворотності дії закону у часі, положеннями ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19 (Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання) , який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, та п.5 Розділу XIII «Заключні та перехідні положення»,виходив з того,що положення вказаного Закону діють лише щодо виконавчих документів, виданих після набрання ним чинності, та дійшов висновку ,що дії державного виконавця з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є неправомірними, а постанова про відкриття виконавчого провадження № 54785656 від 26 вересня 2017 року підлягає скасуванню, оскільки виконавчий лист №2-535/11 поданий поза межами строку пред»явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після повернення його стягувачу ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» 14 вересня 2016 року та до відкриття виконавчого провадження № 54785656 від 26 вересня 2017 року минуло понад один рік. Державним виконавцем не надано суду доказів того, що стягувачу поновлено строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа № 2-535/11 до виконання.

Апеляційний суд не може погодитися з ухвалою суду , оскільки вона не ґрунтується на законі та матеріалах справи , постановлена з порушенням норм процесуального права.

В порушення вимог ст. 12 ЦПК України суд першої інстанції не обговорив питання щодо залучення до участі у справі інших учасників виконавчого провадження, а саме, стягувача за виконавчим провадженням, прав і обов»язків якого безпосередньо стосується скарга .

Задовольняючи скаргу , суд першої інстанції, всупереч вимогам статей 12, 260, 263, 450, 451 ЦПК України вказані норми закону не врахував , у повній мірі не визначився з характером спірних правовідносин , не звернув уваги на копію виконавчого листа , що виданий згідно з судовим рішенням , яке набрало законної сили 11 травня 2011 року , не перевірив дані про повернення виконавчого листа державним виконавцем відповідно до п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» , не звернув уваги на строки, що визначають вказівку на події, а саме вчинення дій стягувача щодо пред»явлення виконавчого листа до виконання, не навів відповідних мотивів, не з»ясував , які юридичні особи як стягувачі можуть бути заінтересованими у вирішенні цієї справи, не надав доводам скарги щодо неправомірності дій державного виконавця належної оцінки, не зазначив суті питання, що вирішується ухвалою.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції вимогам статей 260, 263, 450, 451 ЦПК України не відповідає.

Суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, не розглянув по суті скаргу , неповно з»ясував обставини справи, не дотримався встановленого ст. 89 ЦПК України принципу оцінки доказів, що на виконання вимог ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - ОСОБА_4 задовольнити частково .

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з обчисленням строку з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення складено 12.03.2018 року.

Судді: