Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріали заяви Державної податкової інспекції в Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція в Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вивчивши заяву, встановлено наступне.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено ст. 315 ЦПК України.

Так, відповідно до положень частин 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно заявлених вимог заявник просить: «Постановити рішення про встановлення факту належності права власності на однокімнатну квартиру у АДРЕСА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 зі змінами убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів заяви убачається, що відповідно акту від 30.12.1999 року, підписаного генеральним директором ДП «Будінвестсервіс» та начальником ДПІ у Дніпровському районі м. Києва, квартира АДРЕСА_1 була передана дочірнім підприємством державній податковій інспекції згідно протоколу погашення взаємної заборгованості від 28.12.1999 р.; за результатами інвентаризації було виявлено відсутність документів на квартиру; по факту передачі квартири ЗАТ «Жилкомунсервіс» до ДПІ матеріали передані до Прокуратури Дніпровського району м. Києва, ДПІ подано позовну заяву до Господарського суду про зобов'язання ЗАТ «Жилкомунсервіс» виконати умови правочину; разом з тим, відповідно повідомлення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 25.04.2006 року № 14405 та повідомлення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 15.05.2006 року № 7-46-315/2, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.05.2003 року відділом приватизації житла Дарницької райдержадміністрації, згідно розпорядження від 12.05.2003 року № 33760, у подальшому від ОСОБА_1 право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. за реєстраційним № 3365.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, з огляду на зміст заявлених вимог та доданих до заяви додатків убачається, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме право заявника на визнання (встановлення) за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та з підстав, визначених чинним законодавством, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5, ст. ст. 315, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

У відкритті провадження у справі за заявою Державної податкової інспекції в Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Роз'яснити Державній податковій інспекції в Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про право подати позов на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Виниченко