Справа № 727/1574/18
Провадження № 2-о/727/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складi:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарi Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В

Заявники ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що 13.06.2015 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований 13.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №885.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказують, що на даний час спільна дитина проживає разом з заявницею ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Заявники стверджують, що причиною розірвання шлюбу є те, що на даний час заявники зрозуміли, що зберегти спільну сім'ю неможливо. Заявники втратили один до одного почуття любові та поваги, з січня 2017 року не проживають разом. Шлюбні стосунки між ними припинені, вони не ведуть спільне господарство. На даний час кожен із заявників проживає окремо.

Також заявники звертають увагу суду на те, що ними вирішено питання щодо проживання спільної дитини з одним із батьків, зокрема з матір'ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, а батько дитини - ОСОБА_3 зобов'язується допомагати в її утриманні та добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини.

Вказують, що спору про поділ майна немає, спільна заява сторін відповідає їх дійсній волі та після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті інтереси, особисті і майнові права, а також права спільної неповнолітньої дитини.

На основі викладеного, заявники просять суд розірвати шлюб між сторонами, залишити їй прізвище «ОСОБА_2» та після розірвання шлюбу спільну неповнолітню доньку залишити проживати разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує, вказує, що з ОСОБА_3 не проживає разом з 13.02.2016 року.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Крім того, вказує, що з ОСОБА_2 разом не проживає з 13.02.2016 року.

Розглянувши подані заявниками документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 13 червня 2012 року заявники зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №885, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5).

У відповідності до положення ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

За змістом ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

При цьому, судом встановлено, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства та проживають окремо з 13.02.2016 року. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, про що останні зазначили в заяві. За таких обставин збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

При цьому, зі змісту договору про проживання неповнолітньої дитини з одним із подружжя від 13.02.2018 року (а.с.4), заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 досягли згоди з приводу того, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Батько дитини - ОСОБА_3 буде добровільно надавати неповнолітній дитині матеріальну допомогу та брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Також, згідно вимог ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, а тому, з огляду на наведене суд вважає, що шлюб, укладений між ними, слід розірвати.

Стосовно вимог заяви щодо визначення місця проживання дитини, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно вимог статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З огляду на зазначені вимоги Закону, суд вважає, що в задоволенні вимог заяви стосовно визначення місця проживання дитини з матір'ю слід відмовити, оскільки чинним законодавством не передбачено вирішення вказаних питань судом в порядку окремого провадження. Вказана вимога може бути вирішена судом в порядку позовного провадження за участю сторін по справі та органу опіки та піклування.

На основі викладеного, враховуючи ряд зазначених письмових доказів, суд вважає, що заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню та слід розірвати шлюб між заявниками.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.24, ч.3 та ч.4 ст.109 СК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.3 ст.293 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Вимоги заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, 11 вересня 1985 народження, зареєстрований 13 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №885 - розірвати.

Прізвище заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишити без змін.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: