Ухвала

06 березня 2018 року

м. Київ

справа № 280/1539/15-ц

провадження № 61-4370св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - виконавча дирекція Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України,

третя особа - Коростишівська центральна районна лікарня імені Д. І. Потєхіна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - Коростишівська центральна районна лікарня імені Д. І. Потєхіна, про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності за касаційною скаргою Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року у складі судді Пасічного Т. З. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Жигановської О. С., Якухно О. М., Коломієць О. С.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - Коростишівська центральна районна лікарня імені Д. І. Потєхіна (далі - Коростишівська ЦРЛ), про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Позовна заява мотивована тим, що вона працює у Коростишівській ЦРЛ ім. Д. І. Потєхіна на посаді фельдшера-лаборанта. 10 лютого 2014 року на території ЦРЛ з нею стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала травму /трьохкісточковий перелом правої гомілки зі зміщенням уламків/ та була госпіталізована.

У період із 10 лютого 2014 року до 02 жовтня 2014 року вона перебувала на лікарняному. Роботодавцем відповідно до вимог чинного законодавства було проведено розслідування, за результатами якого складено акт форми Н-5 від 13 лютого 2015 року та встановлено, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Коростишівська ЦРЛ звернулась до Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з питання виплати їй відповідної допомоги. Відповідач відмовився оплачувати подані лікарняні листки, посилаючись на те, що вказані виплати повинні здійснюватись із Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання.

Адміністрацією Коростишівської ЦРЛ було проведено повторне розслідування обставин нещасного випадку, за результатами якого складено повторно акт за формою Н-5 від 04 грудня 2014 року та підтверджено, що нещасний випадок не відноситься до випадків, пов'язаних із виробництвом.

Проте до цього часу всупереч вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ВД Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не виплатило їй належні кошти - допомогу по тимчасовій втраті працездатності в розмірі 15 600 грн 90 коп. Посилаючись на вказані обставини, просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України на користь ОСОБА_1 невиплачену допомогу з тимчасової втрати непрацездатності в сумі 15 600 грн 90 коп.

Стягнуто з виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності України в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме на роботодавця покладено обов'язок по організації розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій (стаття 22 Закону України «Про охорону праці»). Вказані правовідносини врегульовані Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачена чітка процедура щодо здійснення виплат по тимчасовій непрацездатності.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення районного суду суд виходив з того, що за підсумками розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1, роботодавцем складено акти за встановленою формою, відповідно до яких нещасний випадок визначений як не пов'язаний із виробництвом. Оскільки на час вирішення цього спору вказані акти є чинними і ніким не оскаржені, висновки, викладені в них, є обов'язковими та є підставою для відповідача щодо виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності. Записи у лікарняних листках позивача про отримання травми на виробництві, не мають правового значення, оскільки вказані записи внесені лікарем без посилання на джерело отримання такої інформації і вони суперечать висновкам розслідування нещасного випадку, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності .

У листопаді 2016 року представник Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Коростишівської районної виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Талько К. І.подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень, а саме Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з приводу виплат, тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) може бути розглянуто в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - Коростишівська центральна районна лікарня імені Д. І. Потєхіна, про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель В. М. Коротун

В. П. Курило