Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1077/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Чаплинського районного суду Херсонської області і із позовом до Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визнання права на земельну частку /пай/. Уточнивши свої позовні вимоги просять суд визнати в порядку спадкування за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), яка залишилася після смерті ОСОБА_3, померлого 20.08.1995 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), яка залишилася після смерті ОСОБА_3, померлого 20.08.1995 року

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 20 серпня 1995 року помер ОСОБА_3, який був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої ввійшло належне померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), серії РН №914307 від 27.02.2001 року, право на земельну частку(пай), розміром 8.2 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, колишнього КСП «Фрунзе» Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

На теперішній час, позивачі з метою оформлення своїх спадкових прав звернулись до Чаплинської державної нотаріальної контори для подання заяв про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат», а саме вказаному сертифікаті мається виправлення у написанні по-батькові особи які видано відповідний документ. Оскільки інших спадкоємців першої черги або обовязкових за законом немає, просять їх позовні вимоги задовольнити .

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивачів за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подавши заяву про уточнення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання також не зявився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 05 листопада 1973 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-ФП №059481.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії 1-КГ №458154, 16 грудня 1980 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №026135, виданого 04.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського управління юстиції Херсонської області, ОСОБА_3 помер 20 серпня 1995 року.

З сертифікату на право на земельну частку(пай), серії РН №914307 виданого 27.02.2001 року вбачається, що ОСОБА_3 отримав право на земельну частку(пай), розміром 8.2 умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП «Фрунзе».

Відповідно до довідки Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 07.11.2017 року №1036, ОСОБА_3 на день смерті постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним на день смерті проживали його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої ввійшло належне померлому право на земельну частку(пай), відповідно до сертифікату на право на земельну частку(пай), серії РН №914307.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області.

Постановою державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори від 23.11.2017 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат», а саме у сертифікаті на право на земельну частку(пай) у написанні по-батькові особи, якій його видано наявне незастережне виправлення.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року, то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України, 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки на момент смерті проживали разом зі спадкодавцем та подали до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, але у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа вимогам Закону не мають можливості її оформити належним чином.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно п. 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РН №914307 виданий 27.02.2001 року Чаплинською державною адміністрацією має пошкодження, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, то в даному випадку доцільним буде визнати право на земельну частку(пай) в порядку спадкування за спадкоємцями померлго.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 який помер 20.08.1995 року за життя набув право на земельну частку(пай), розміром 8.2 умовних кадастрових гектарів на території Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Згідно ст.. 1261 ЦК України, позивачі мають право на спадкування за законом першої черги. Та за правилами ЦК України 1963 року є такими спадкоємцями що спадщину прийняли, оскільки на момент смерті спадкодавця проживали разом з ним. Позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого ОСОБА_3.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на земельну частку (пай) у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 524-529, 534 ЦК України, в редакції 1963 року, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на ? частину земельної частки (паю), розміром 8.2 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, яка, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай), серії РН №914307, належала померлому 20.08.1995 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування на ? частину земельної частки (паю), розміром 8.2 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, яка, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай), серії РН №914307, належала померлому 20.08.1995 року ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко