Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І. ,

за участю: секретаря судового засідання Івашко Т.А. ,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення порушених прав власника, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою в розмірі0,0008 га, що розташована вздовж її стіни за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобовязання ОСОБА_5 забезпечити їй вільний доступ до земельної ділянки спільного користування в розмірі 0,0008 га, що розташована вздовж стіни будинку та стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 5000 грн та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.1980 року є власником 14/100 ідеальних долей домоволодіння з надвірними будівлями по пров.1-му Шевченка, 9 у м. Житомирі. На підставі рішення виконкому Житомирської міської ради народних депутатів від 08.04.1999 року №184 їй було надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,126 га в межах згідно з планом.

07.08.2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 було укладено угоду про порядок користування та порядок розпорядження земельною ділянкою, що розташована по пров. Шевченка № 9 в м. Житомирі. Так, пунктом 4 угоди передбачено, що у спільному користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 0,0008 га.

У березні 2007 року відповідач встановила нову браму і цегляний стовп, який повністю закрив прохід між будинком та брамою, а хвіртку обладнала замком і закрила на ключ, тому позивач не може належним чином обслуговувати свою частину будинку.

Ухвалою суду від 25.01.2016 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 27.09.2017 року по справі було призначено додаткову будівельно-технічну експертизу та провадження у справі було зупинено.

17.01.2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта та ухвалою від 22.01.2018 провадження у справі було поновлено та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач пояснила, що конфлікти з відповідачем існують тривалий час.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, та пояснили, що вважають вимоги позивача безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен зі співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній часткової власності в натурі, або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку № 9 по пров.1-му Шевченка у м. Житомирі. Згідно державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_1 виділено у постійне користування 0,0126 га земельної ділянки по пров. Шевченківському № 9 в м. Житомирі (а.с.38-39).

10.06.2005 року між сторонами було укладено угоду про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою по пров. Шевченківському № 9 в м. Житомирі (а.с.40), згідно умов якої земельна ділянка у розмірі 0,0008 га знаходиться у спільному користуванні.

Відповідно до рішення апеляційного суду Житомирської області від 07.10.2008 року ОСОБА_5 зобов'язано усунути перешкоди у користуванні спільною земельною ділянкою в розмірі 0,0008 га, що знаходиться біля частини будинку ОСОБА_1 по провулку першому Шевченківському, 9 у м. Житомирі, шляхом утримання собак у спеціально облаштованому вольєрі з висотою огорожі не менше 2,5 м.; зобов'язано ОСОБА_5 відновити відмостку довжиною 6,3 м., шириною 1м. біля частини будинку, що належить ОСОБА_1. Для цього виконати наступні роботи: зняти рослинний шар навколо частини будинку на ширині 1 м і завглибки 10-15 см, у корито, що утворилося, укласти і утрамбувати щебінь з піском з ухилом у бік від будинку і залити асфальтобетонним розчином товщиною 5 см з формуванням поверхні з ухилом від будинку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.09.2014 року зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою в розмірі 0,0008 га, що розташована вздовж стіни будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 шляхом надання ключів від хвіртки для забезпечення вільного доступу ОСОБА_1 до земельної ділянки спільного користування

Згідно висновку судово-будівельно-технічної експертизи №8968.13 від 12.01.2018 року пошкодження квартири за адресою АДРЕСА_3, спричинені будівництвом погребу у квартирі за адресою АДРЕСА_4, під житловою кімнатою квартири за адресою АДРЕСА_5 відсутні, оскільки ніякого будівництва погребу протягом останніх років не відбувалось; пошкодження завдані порушенням права ОСОБА_1 на обслуговування стіни житлового будинку, що прилягає до земельної ділянки, яка знаходиться в спільному користуванні на момент проведення експертизи, відсутні; відновити квартиру №3 в житловому будинку №9 по провулку 1- му Шевченка в м. Житомир до попереднього стану без погреба неможливо, оскільки вона на той час не існувала; визначити вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі за адресою АДРЕСА_6 по усуненню пошкоджень завданих будівництвом погребу під житловою кімнатою квартири за адресою пров. 1-му Шевченка, 9 кв. 3 у м. Житомирі на момент проведення експертизи неможливо, в звязку з відсутністю таких пошкоджень; визначити вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі за адресою пров. 1-й Шевченка, 9 кв. З у м. Житомирі по усуненню пошкоджень, завданих порушенням права ОСОБА_1 на обслуговування стіни житлового будинку, шо прилягає до земельної ділянки, яка знаходиться в спільному користуванні на момент проведення експертизи неможливо, в звязку з відсутністю таких пошкоджень.

За положеннями ст. ст. 4, 5, 12, 13, 44 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб в спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється за засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

З аналізу наведених норм закону випливає, що, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Позивач не надала суду жодних доказів в обґрунтування позову, а саме: наявності фактів порушення або невизнання, оспорювання відповідачами її прав, свобод чи законних інтересів. Не довела, яким чином, відповідач чинить їй перешкоди в користуванні належній їй частині земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 43, 44, 76-81, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 356, 358, 364, 367, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 87, 88 ЗК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення порушених прав власника, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч