Справа № 146/128/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" травня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комаргородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 01 червня 2017 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованими в с. Комаргород по вул. Лесі Українки, № 29 Томашпільського району Вінницької області .

Даний позов обґрунтований наступним.

1 червня 2017 року в смт. Томашпіль Томашпільського району помер ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лесі Українки, 29 в смт.Томашпіль Томашпільського району. Даний будинок чоловік позивачки прийняв у спадщину від свого батька ОСОБА_4, який помер 21 квітня 1992 року, так як до дня смерті проживав у спадковому будинку із ним і залишився проживати в будинку після смерті батька, однак документи на будинок на своє ім»я не переоформив, хоча неодноразово збирався це зробити та раптово захворів, після чого лікувався і раптово помер.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за законом. Крім неї ще є спадкоємцем, відповідач у справі ОСОБА_2

По питанню оформлення спадщини позивач звернулася до Томашпільської державної нотаріальної контори щодо вирішення питання про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа .

В судове засідання позивач ОСОБА_1. не з»явилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає.

Представник Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за відсутності представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась 1 червня 2017 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_3.

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 1 червня 2017 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.16).

Згідно довідки виконавчого комітету Комаргородської сільської ради Томашпільського району після смерті ОСОБА_3, померлого 1 червня 2017 року залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований по вул.Лесі Українки, 29 в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом залишилися дружина ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 напротязі шести місяців прийняла все спадкове майно під своє володіння, сплачувала страхові і податкові платежі. ОСОБА_1 до смерті спадкодавця проживала в спадковому будинку, після смерті спадкодавця залишилась проживати в спадковому будинку (а.с.19).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 203 від 13 грудня 2017 року, відповідно до проведеної інвентаризації від 08 грудня 2017 року, житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою в с. Комаргород по вул. Лесі Українки, № 29, має такі показники: загальна площа 82,8 кв.м., житлова площа 53,7 кв.м.; до складу спадкового майна входить житловий будинок «А», матеріал стін шлаковані, прибудова «а», прибудова «а1», ганок «а2», сарай «Б», прибудова сарай «б», літня кухня «в», веранда «в», прибудова сарай «в1», гараж «г», погріб «Д», горожа 1-3. Станом на 8.12.2017 року право власності на майно зареєстровано за ОСОБА_4Д.(а.с.18).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії ІІІ-АМ № 312564 ОСОБА_4 помер 21 квітня 1992 року в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області (а.с. 17).

Як вбачається з виписки з по господарської книги № 1 уч. Степанівка Комаргородської сільської ради за 2016-2020 роки, особовий рахунок 05671, стр.67, вул. Л.Українки, 29 прізвище, ім»я по батькові голови сім»ї ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 01.06.2017 року, актовий запис № 11 від 02.06.2017 року, дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_2 ( а.с.10).

Як вбачається з довідки (виписки з будинкової книги) виданої ОСОБА_1 про те, що вона дійсно проживає постійно за адресою с. Комаргород вул. Лесі Українки, буд.29 Томашпільського району Вінницької області. Власником житла є ОСОБА_3. (а.с.15).

Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно вимог ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса № 30/0231 від 30 січня 2018 року на заяву позивача, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с.20).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори від 2 березня 2018 року на запит суду від 27 лютого 2018 року, спадкова справа після померлого 01 червня 2017 року ОСОБА_3 спадкова справа заведена за № 465/2017 року. Як вбачається з спадкової справи до Томашпільської державної нотаріальної контори подала заяву ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.28-30).

Як вбачається із відповіді державного нотаріального архіва Вінницької області спадкова справа на майно померлого 21 квітня 1992 року ОСОБА_4 по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно п. 3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2011 року (в редакції від 11.03.2006) технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди.

Технічна інвентаризація збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд проводиться з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна» технічний паспорт - це документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна і містить основні відомості про нього (місцезнаходження, склад, технічні характеристики, план та опис об'єкта, наявність самочинного будівництва, перепланування тощо). Технічна інвентаризація може бути проведена за заявою замовника будівництва, власника чи користувача об'єкта нерухомого майна або об'єкта незавершеного будівництва.

Тобто , технічний паспорт - це документ який засвідчує наявність чи відсутність об'єкта нерухомості, його технічні характеристики та опис, наявність якого є обов'язковою.

Згідно копії технічного паспорту на будинок по вул. Лесі Українки, № 28 в с. Комаргород Томашпільського району зареєстровано житловий будинок «А», веранда «а», ганок «а1», підвал «А1», сарай «Б», літня кухня «В», веранда «в», огорожа 1-3 (а.с.12).

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі застосуванні норми права до спірних прапвовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.6. Якщо одна із сторін визнала пред»явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторонни ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, відповідачем визнано дані позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з квитанції № 0.0.951547445.1 від 29 січня 2018 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1483 гривень 46 копійок.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 741 грн.73 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 328, 396, 640, 657, 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст.. 1225, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95,163, 200,354 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комаргородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 1 червня 2017 року в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованими в с. Комаргород по вул. Лесі Українки, № 29 Томашпільського району Вінницької області (житловий будинок літ «А», матеріал стін шлаковані, прибудова «а», прибудова «а1», ганок «а2», сарай «Б», прибудова-сарай «б», літня кухня «В», веранда «в», прибудова сарай «в1», гараж «Г», погріб «Д», горожа 1-3 ).

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительці с. Комаргород вул. Лесі Українки, № 29 Томашпільського району Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з державного бюджету 741 грн. 73 коп.(сімсот сорок одна гривня 73 копійки ) сплаченого нею судового збору згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.951547445.1 від 29 січня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: ОСОБА_5