АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2273/2018 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 761/19673/15-ц

12 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року, ухвалене під головуванням судді Рибака М.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2 про роз'яснення заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року та роз'яснено, що в задоволенні позову було відмовлено у зв'язку з тим, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача суми вкладу, а також інфляційних втрат, трьох процентів річних та упущеної вигоди, порушує порядок здійснення ліквідаційної процедури та суперечить положенням Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є самостійною підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 12 січня 2018 року позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

Так, стаття 357 ЦПК України передбачає, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишено без руху в зв'язку з пропуском процесуального строку на її подання і не сплатою судового збору, та надано строк на усунення недоліків скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання Апеляційному суду м. Києва оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 5 481 грн. 00 коп. та обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року із зазначенням інших поважних причин, в зв'язку з якими апелянт подав скаргу більш ніж через місяць після отримання копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року, з відповідними доказами на підтвердження поважності таких причин.

Копія ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року направлялася позивачу ОСОБА_2 на всі адреси, наявні в матеріалах справи, зокрема і на адресу, вказану в апеляційній скарзі.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, за вказаною в апеляційній скарзі адресою, отримано уповноваженою особою апелянта 05 лютого 2018 року.

Проте, у встановлені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року строки, недоліки апеляційної скарги не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Апеляційного суду м. Києва, а саме з 29 січня 2018 року, позивач ОСОБА_2 жодним чином не поцікавилися станом свого апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов'язки апелянта належно не реалізовував, вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року про залишення його апеляційної скарги без руху, отриманої уповноваженою особою за вказаною в апеляційній скарзі адресою, не виконав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За правилом ст. 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Визначений судом строк на усунення недоліків апеляційної скарги позивача ОСОБА_2, з урахуванням часу на поштове пересилання, закінчився і жодних документів від апелянта до суду не надійшло, що є підставою для вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, що позивач ОСОБА_2 не виконав вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду від нього не надійшло, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року слід відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358, п. 8 ч. 1 Розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147, п. 3 Розділу XІІ «Перехідні та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: