Постанова

Іменем України

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 751/4072/14

провадження № 61-11378св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Дата МайнінгГруп», Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2017 року у складі судді Філатової Л. Б. та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Скрипки А. А., Лакізи Г. П., Харечко Л. К.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - «Альфа-Банк»), товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (далі - ТОВ «Дата МайнінгГруп»), Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - виконавча служба), ОСОБА_5

Заява мотивована тим, що 06 серпня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2013 року у розмірі 55 868,11 грн. У виконавчій службі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 45642598 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа.

30 вересня 2014 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 16 січня 2013 року перейшло до ТОВ «Дата Майнінг Груп».

10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило суд замінити стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 751/4072/14 від 06 серпня 2014 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2013 року на його правонаступника - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2017 року заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Замінено стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 751/4072/14 від 06 серпня 2014 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2013 року на його правонаступника - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки останнє є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні № 45642598 за договором факторингу від 10 жовтня 2016 року.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2017 року скасовано.

Заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Замінено стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 751/4072/14 від 06 серпня 2014 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2013 року на його правонаступника - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції розглянув заявлене питання за відсутності боржника - ОСОБА_5, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи, та він посилався на вказану обставину у своїй апеляційній скарзі, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

При цьому, апеляційний суд вважав обґрунтованою заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на висновок Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що він, як боржник, не надав згоди на заміну кредитора у виконавчому провадженні, що судами не було враховано.

Крім того, вказує на недоліки під час здійснення виконавчого провадження.

Посилається також на те, що апеляційний суд незаконно розглянув справу за його відсутності, не врахувавши два його клопотання про відкладення розгляду справи.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 378 ЦПК України, у редакції 2004 року, чинній на час звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини, зміна осіб у окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Приймаючи до уваги положення статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України 2004 року, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

Встановивши, що відповідно до договору факторингу від 10 жовтня 2016 року право вимоги за кредитним договором від 16 січня 2013 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», врахувавши наведені норми права та правовий висновок Верховного Суду України, апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_5, як боржник, не надав згоди на заміну кредитора у виконавчому провадженні не вказують на незаконність судового рішення апеляційного суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи касаційної скарги з посиланням на недоліки здійснення виконавчого провадження не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду у даній справі.

Безпідставними є й посилання ОСОБА_5на те, що апеляційний суд незаконно розглянув справу за його відсутності, не врахувавши два клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні вказав, що від ОСОБА_5 вдруге надійшла заява про відкладення розгляду даної справи на дату після 15 січня 2018 року, у зв'язку із його хворобою, при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин апеляційному суду не представлено.

Прийнявши до уваги вказані обставини, а також те, що 30 листопада 2017 року розгляд даної справи вже було відкладено за аналогічною заявою ОСОБА_5, апеляційний суд законно не вбачав підстав для задоволення його заяви про повторне відкладення розгляду справи, що відповідає вимогам частини другої статті 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вимоги касаційної скарги про скасування ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2017 року є необґрунтованими, оскільки вказана ухвала вже була скасована постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2017 року.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду апеляційної інстанції касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю.В. Черняк