Справа № 426/78/18
РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позов обґрунтувала тим, що вона - ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько - ОСОБА_2 фактично не проживає з сім'єю з 2012 року, шлюб між ними розірвано. Дитина постійно проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. У серпні 2014 року вона з донькою внаслідок бойових дій на території Луганської області була вимушена переїхати з м. Луганська. У серпні 2014 року вони отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Дитина ходить до школи, вона працевлаштована. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її утриманні. Наскільки їй відомо, ОСОБА_2 у 2014 році виїхав до Російської Федерації. Відповідач із донькою не спілкується протягом п'яти років, ніколи не дзвонить, не виявляв бажання бачитися з дитиною, не цікавиться її життям, розвитком, станом здоров'я, успіхами у навчанні, також не дбає про її інтереси та не допомагає матеріально. З 2012 року відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати доньку до досягнення нею повноліття, взагалі не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 участі не брала, відповідно до наданої заяви підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях участі не брав, будучи повідомленими про розгляд справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі від нього не надходило. Відзив на позов не подав. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в судовому засіданні участі не брав, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, просив долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 04 червня 2012 року за рішенням Артемівського районного суду м. Луганська шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с. 10). У шлюбних відносинах у сторін народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджено свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданим 07 серпня 2008 року (а.с. 9). Нині позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована з донькою в м. Дніпро за адресою АДРЕСА_1, про що позивачем надано відповідну заяву та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підтвердження права власності на нерухоме майно, що їй належить. Як зазначила позивач у своєму позові, відповідач у 2014 році в зв'язку з проведенням АТО в м. Луганську, де сторони раніше проживали, виїхав до Російської Федерації та зв'язок з нею та донькою не підтримує, не цікавиться її життям, розвитком, станом здоров'я, успіхами у навчанні, також не дбає про її інтереси та не допомагає матеріально. На підтвердження факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків позивачем також надано характеристику з КЗО «СЗШ № 80», де навчається дитина, в якій зазначено, що вихованням дівчинки займається виключно мати. Батько жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю дитини, не виходив на зв'язок із класним керівником. Дитина виховується у гарних умовах, створених матір'ю для її спішного розвитку (а.с. 21), характеристикою керівника студії танцю КЗ «Міський дитячо-молодіжний центр» про те, що вихованням дитини займається її матір, батько жодного разу до студії не з'являвся (а.с. 23), психологічним висновком відповідно до якого на підставі стійких негативних хвилювань відносно окремого проживання батьків рекомендовано психологічний супровід дитини (а.с. 19-20). Дитина проявляє успіхи в навчанні, що підтверджується похвальними листами, дипломами та грамотами (а.с. 14-17), постійно бере участь в різноманітних конкурсах (а.с. 12-13). Згідно висновку Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 08.11.2018 № 18/5-545 є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Відповідно до частин 4, 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абз.2 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який може застосовуватися у виняткових випадках, а саме при доведеності винної поведінки, в даному випадку, батька дитини. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. ЄСПЛ звертає увагу на те, що при позбавленні батьківських прав треба підходити виважено і в найкращих інтересах дитини. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено право на повагу до приватного і сімейного життя. Неврахування положень цієї норми міжнародного права при розгляді справ про позбавлення батьківських прав призводить до того, що в окремих випадках діти невиправдано стають соціальними сиротами. Завдання держави - захистити і підтримати сім'ю, а не позбавляти дитину права на виховання у родинному середовищі, навіть за складних життєвих обставин. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року наголошує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків з сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. У якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним ("Neulinger and Shuruk v. Switzerland" від 8 січня 2009 року, заява N 41615/07, "Mamchur v. Ukraine" від 16 липня 2015 року, заява N 10383/09). Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до своєї неповнолітньої доньки, взагалі не спілкується з нею в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклуються про фізичний і духовний розвиток. Судом також встановлено, що на час розгляду справи неповнолітня ОСОБА_3 проживає, виховується та на даний час перебуває на повному утриманні своєї матері ОСОБА_1, а її батько ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків не виконує, не займається її вихованням, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Жодних доказів на спростування обставин викладених позивачем відповідачем не надано. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення його батьківських прав, він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 169 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області. Інформацію щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.М. Попова