У Х В А Л А

07 березня 2018 року

місто Київ

справа № 359/11871/15-ц

провадження № 61-10813ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, 27 січня 2018 року звернулася з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (далі - ЦПК України 2017 року).

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України (із змінами, внесеними Законом України № 2453-VI від 07 липня 2010 року) (далі - ЦПК України 2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно із частиною третьою статті 328 ЦПК України 2004 року (зі змінами, внесеними Законом України №4176-VІ від 20 грудня 2011 року) касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само за наявності інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали заявникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, однак доказів поважності пропуску строку не надав.

Крім того, заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Сума судового збору за подачу позовної заяви у цій справі становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01 січня 2015 року, тобто 1 218 гривень.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, беручи до уваги предмет спору, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 974,40 гривні.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, заявником у порушення зазначених правил 27 січня 2018 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного суду України.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, до цієї скарги мають бути застосовані вимоги статей 392, 393 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали, щодо визначення повноважень суду залишати скаргу без руху.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України 2017 року касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України 2017 року у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 325, 326, 328 ЦПК України в редакції Закону України від 18 березня 2004 року, статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 12 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний