Справа № 541/598/16-ц
Номер провадження 2/541/6/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

03 травня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

за участю секретаря - Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток, розподіл житлового будинку та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток, розподіл житлового будинку та земельної ділянки.

11 квітня 2018 року по вищезазначеній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволені частково. При вирішенні спору, судом не вирішено питання про судові витрати, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі ч.1 ст. 270 ЦПК України судом з власної ініціативи вирішено ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток, розподіл житлового будинку та земельної ділянки додаткове рішення.

Сторони в судове засідання не викликалися на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Згідно з положенням ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач при подачі позову сплатив 826,80 грн. судового збору (а.с. 1,2,3).

В процесі розгляду справи позивач поніс наступні витрати: оплата проведеної експертизи №581/582/583/584 на суму 5296 грн., оплата проведеної експертизи №692/693/694 на суму 7142,40 грн. на загальну суму 12438,40 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 56,180).

Крім того, позивачем подавалася заява про стягнення витрат, повязаних з розглядом справи що складаються із:

- 19200 грн. сума добових на трьох осіб;

- 7992,16 грн.- витрати на пальне.

Розмір процесуальних витрат встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо).

Позивачем та її представником не надані суду відповідні розрахунки даних процесуальних витрат, докази їх понесення та їх обґрунтування на 19 200 грн. суму добових розраховану на трьох осіб.

Позивачем подані квитанції на витрати на пальне для прибуття в судові засідання в м. Миргород на загальну суму 7 992,16 грн., але квитанції на суму 629,13 грн., 1 087,20 грн., 1 020,90 грн. нечитабельні. Окрім суми не видно призначення платежу та дату платежу, що позбавляє суд можливості встановити чи повязані ці витрати з розглядом справи, тому суд не бере до уваги ці квитанції.

Суд вважає, що позивачем надано достатні докази щодо сплати судового збору на суму 826,80 грн., суми оплати експертиз на суму 5 296 грн, 7 142,40 грн., витрати на пальне 5 264,93 грн. Тобто судові витрати понесені позивачем складають 18 530,13 грн.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням суду позовні вимоги позивача задоволені частково на 42/100 частки тому і сума судового збору яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача складає 7782,65 грн. (18530,13*42/100) пропорційно розміру задоволених вимог позивача.

Відповідачем при розгляді справи понесені судові витрати у виді суми проведеної експертизи №581/582/583/584 на загальну суму 2648 грн., 2000 грн. витрати на професійну правничу допомогу (а.с.57). Повноваження адвоката відповідача ОСОБА_3 підтверджуються довіреністю, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договором про надання правової допомоги (а.с.36-38). Відповідно до цього договору відповідач сплатив авансом адвокату гонорар у виді фінансової суми 2000 грн.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Відповідачем та його адвокатом не надано доказів, що до детального опису виконаних робіт адвокатом, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відтак витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. не підлягають стягненню із позивача на користь відповідача.

Зваживши надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат з оплати проведеної експертизи №581/582/583/584 на загальну суму 2648 грн. підлягають стягненню із позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 1 535,84 грн (2 448 грн. х 58%/100) пропорційно розміру задоволених вимог позивача.

Оскільки рішенням суду позовні вимоги позивача задоволені частково на 42/100 частки, відмовлено у задоволенні на 58/100 часток тому і сума судового збору яка підлягає стягненню із позивача на користь відповідача складає 1 535,84 грн.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи положення ч.10 ст. 141 ЦПК України, рішенням суду від 11 квітня 2018 року позовні вимоги задоволені частково, судові витрати покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог на позивача 1535,84 грн., на відповідача 7782,65 грн.

Тому суд зобовязує відповідача на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити позивачу різницю судових витрат понесених позивачем при розгляді справи 6246,81 грн. (7782,65-1535,84).

Керуючись статтями 133, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток, розподіл житлового будинку та земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати у розмірі 6246,81 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_4