Справа № 216/4110/17
провадження №2/216/925/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що 23.11.2001 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3, який проживає разом з відповідачем. З березня 2013 року їхні сімейні стосунки почали стрімко погіршуватися, що призвело до окремого проживання. Причиною погіршення шлюбних відносин стала втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного. З квітня 2013 року позивач фактично став проживати з іншою жінкою, у зв'язку з чим їхній шлюб носить формальний характер і його подальше збереження є неможливим. На теперішній час спорів щодо поділу майна та місце проживання дитини між ними не має. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала суду заяву згідно з якою вона просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, актовий запис № 581 (а.с. 3) 23 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, актовий запис № 521 (а.с. 4), ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_3, батьком якого записаний позивач по справі. Дитина на теперішній час мешкає разом із матір'ю.

Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стала втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного. З квітня 2013 року позивач фактично став проживати з іншою жінкою, у зв'язку з чим їхній шлюб носить формальний характер і його подальше збереження є неможливим.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)».

Суд вважає, що оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спорів з приводу розподілу спільного майна та місця проживання дитини подружжя не має, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживаючого: АДРЕСА_3, ІПН: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб, зареєстрований 23 листопада 2001 року, Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 581, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Онопченко