Справа № 541/437/18
Номер провадження 2/541/446/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 листопада 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Пащенка Є. М.,

представників позивача адвоката ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності на 11/25 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:056:0138, площею 0,0469 га та цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Миргород Полтавської області, вул. Старосвітська, 55/2,

установив:

21 лютого 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позивач, на підтвердження позовних вимог зазначає, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником. 11/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Старосвітська, 55/2. Інші 14/25 частин вказаного житлового будинку належать відповідачу ОСОБА_3 Крім того, земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що в силу положень ч. 1 ст. 120 ЗК України, з набуттям права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами до нього перейшло право власності на частину земельної ділянки на якому вони розміщені.

Враховующи вищевикладене, просить суд визнати за ним право спільної часткової власності на 11/25 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:056:0138 площею 0,0469 га та цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: вул. Старосвітська, 55/2, м. Миргород Полтавської області.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У встановлений судом строк, відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, подала відзив, в якому заперечила позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими. Наголошує на тому, що вона є власником 14/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 55/2, по вул. Старосвітській в м. Миргороді Полтавської області, право власності на які вона набула на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.1999 та договору дарування від 29.03.2004. Власником інших 11/25 частин даного будинку є ОСОБА_5, право власності на які він набув порядку спадкування після смерті своєї матері - ОСОБА_6

Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 168262 відповідачу належить земельна ділянка під кадастровим номером :50:056:0138 площею ,0469 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд за вищезазначеною адресою, на якій розташовані належні їй частин будинку.

Позивач ОСОБА_5 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,0350 га під кадастровим номером :50:056:0073 призначеної для будівництва та вслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд і на якій розташована належна йому частина будинку по вул. Старосвітська 55/2, м. Миргород, Полтавської області.

Таким чином, у кожного з них у власності мається земельна ділянка, на якій розташована належна кожному з них частина будинку.

Крім того, до 2006 року будинковолодіння по вул. Старосвітська 55/2 в м. Миргороді знаходилось на земельній ділянці, призначеній для його обслуговування.

За рішенням восьмої сесії пятого скликання Миргородської міської ради від 02 листопада 2006 року було вирішено передати матері позивача - ОСОБА_6 частину даної земельної ділянки у вигляді земельної ділянки площею 0,0311 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: вул. Старосвітська 55/2, м. Миргород, Полтавська область.

08 червня 2007 року ОСОБА_6 отримала державний акт на дану земельну ділянку серії ЯГ № 674925.

Отже, у первісної власниці 11/25 частин будинку за адресою: вул. Старосвітська, 55/2, м. Миргород малася у власності земельна ділянка для обслуговування її частин будинку.

В свою чергу, ОСОБА_3 у 2009 році, тобто, через 2 роки після приватизації ОСОБА_6 своєї частини земельної ділянки теж приватизувала іншу частину земельної ділянки, на якій знаходилося будинковолодіння по вул. Старосвітській, 55/2 в м. Миргороді.

Після смерті ОСОБА_6 11/25 частин зазначеного будинку успадкував її син ОСОБА_5 При переході права власності в порядку спадкування на частину будинку до ОСОБА_5 в порядку спадкування перейшло і право власності на земельну ділянку, призначену для її обслуговування, а відтак, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення.

27.03.2018 представником позивача адвокатом ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що твердження позивача про утворення її земельної ділянки внаслідок поділу іншої земельної ділянки є безпідставними, оскільки, з цього приводу відсутні будь які докази. Також представник позивача вказав, що твердження відповідача про поділ житлового будинку № 55/2 по вул. Старосвітській в м. Миргороді також безпідставне і спростовується правовстановлюючими документами сторін про спільну часткову власність на будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не зявився, його представники ОСОБА_2, яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності (а.с.12) та адвокат ОСОБА_1, який здійснює свої повноваження на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с.39), позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_4, який здійснює свої повноваження на підставі довіреності (а.с.55) в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Підтримали позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 22.03.2016 приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу, ОСОБА_7 набув права власності на 11/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Старосвітська, 55/2, м. Миргород, Полтавська область та в цілому складається з житлового будинку «А» житловою площею 78,5 кв.м, загальною площею 117,4 кв.м, погребу «В», вбиральні «Г», літньої кухні «Д», сараю «Ж», сараю «З», сараю «Є», погребу під будинком «з», вбиральні «И», сараю «К», гаража «Л» та споруд № 1-3 (а.с.8).

Інші 14/25 частин житлового будинку належать на праві приватної власності ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу від 22.09.1999 (а.с.4) та згідно з договором дарування від 29.03.2004 (а.с.5).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 168262, виданого 17.03.2009 Миргородською міською радою ОСОБА_3 належить земельна ділянка з кадастровим номером :50:056:0138, площею 0,0469 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Старосвітська, 55/2, м. Миргород (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом НАР № 757875 від 28.03.2016 ОСОБА_8 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :50:056:0073, площею 0,0350 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Старосвітська, 55/2, м. Миргород (а.с.35), яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 674925 (а.с.33).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Уразі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Як вбачається з вищевикладеного, відповідачу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 14/25 частин та 11/25 частин відповідно. На підставі ст. 120 ЗК України вони набули право власності на земельну ділянку пропорційно до часток у праві власності жилого будинку та у встановленому законом порядку оформили своє право, що підтверджується правовстановлюючими документами.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняв її син позвач ОСОБА_5 та оформив своє право власності на належне спадкодавцеві нерухоме майно.

Оскільки, право власності співвласника на частку в спільному майні ОСОБА_5 набув в порядку спадкування, до даних правовідносин застосовуються положення ЦК України про спадкування.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В ході судового розгляду стороною позивача не доведено, що за життя спадкодавець ОСОБА_6 мала право на частину земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_3, а тому, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог,

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач ОСОБА_7 посилається на приписи ст. 120 ЗК України, що є безпідставним, оскільки, до провідносини між позивачем та відповідачем з приводу виникнення права власності на спірну земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_3 не підлягають застосованню положення вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача та не пдглягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 20.11.2018.

Суддя О. А. Городівський