ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/156/18 Справа № 216/2341/18 Суддя у 1-й інстанції - Биканов І.Р. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2018 року, ухваленого суддею Бикановим І.Р. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,повне судове рішення складено 09 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позовна заява мотивована тим, що 06.04.2014 року народилась її донька ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_2, з яким ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з 03.10.2009 року. Шлюбні відносини з відповідачем припинено, однак шлюб не розірвано. Дитина проживає разом з нею, має хворобу нервової системи, що відноситься до групи інвалідності. На лікування дитини витрачається велика сума коштів, а вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, тому не має змоги працювати. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у розмірі ? частини всіх видів доходу.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 у розмірі 1/20 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 11.05.2018 року на утримання ОСОБА_1, на час проживання з нею дитини-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та опікування нею, на строк дії медичного висновку №249 від 07.05.2015 року, тобто до 07.05.2020 року.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду, винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи. При цьому, позивач просить врахувати, що 1/20 частина стягнутих судом аліментів в грошовому еквіваленті, по співвідношенню з мінімальною заробітною платою сягає 185,00 гривень, за дані кошти вона не зможе виховувати та утримувати доньку.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та видно з матеріалів справи, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб 03 жовтня 2009 року (а.с.7). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/20 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 11.05.2018 року до 07.05.2020 року, суд першої інстанції виходив з майнового положення сторін, з того, що визначений судом розмір аліментів, з урахуванням щомісячного доходу відповідача, є достатнім для утримання дружини на час проживання з нею дитини-інваліда та опікування нею.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини на час проживання з нею дитини-інваліда та опікування нею, що повністю узгоджується з приписами ч. 4 ст. 84 СК України.

Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

ОСОБА_2 є працездатним, докази неспроможності надавати ним матеріальну допомогу позивачці у матеріалах справи відсутні.

Та обставина, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу відповідачу через наявність у нього аліментних зобов'язань які граничать з максимальним розміром аліментів, які платник аліментів може сплачувати за чинним законодавством, не є підставою для відмови у стягненні з нього аліментів на утримання дружини.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, а тому обґрунтовано стягнув з нього аліменти на утримання позивачки. Однак колегія суддів не погоджується із розміром стягнутих судом аліментів і вважає його недостатнім та з огляду на прожитковий мінімум, встановлений ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» з липня 2018 року в сумі 1777 грн., розмір стягнутих аліментів 1/20 частка від заробітку, що становить 185 грн. є мізерним.

Покладаючи на відповідача обов'язок зі сплати аліментів на користь позивача в розмірі 1/20 частини доходів, суд першої інстанції виходив з того, що дитина хворіє, потребує домашнього догляду, разом з тим суд взяв до уваги і те, що за двома виконавчими листами розмір аліментних зобов'язань відповідача складає 45 відсотків, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у більшому розмірі ніж визначено судом.

Так, відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійного заробітку не має, оскільки знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду до 6-ти років (а.с.11), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, що підтверджується довідкою №5 від 03 жовтня 2018 року, згідно, якої ОСОБА_1 обліковується у ТОВ «Кривбаспромобладнання» на посаді інспектора з охорони праці. В дійсний час знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду до 6-ти років (а.с.11). Наказом №12/ок від 06.04.2017 по ТОВ «Кривбаспромобладнання», відповідно, якому ОСОБА_1, інспектору з охорони праці надана відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, як такою, що потребує домашнього догляду з 06.04.2017 по 06.04.2018 (а.с.15).

З довідки №83 видно, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07.05.2015 перебуває на диспансерному обліку та має статус «дитина інвалід», і з 07.04.2017 потребує домашнього догляду (а.с. 12).

З медичного висновку №249 від 07 травня 2015 року видно, що дитина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 має хвороби нервової системи G 80 підгрупи А (а.с. 13-14).

Між тим, визначаючи аліменти на дружину у розмірі 1/20 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, суд не врахував вищевикладених обставин щодо стану здоров'я дитини ОСОБА_3, яка перебуває на диспансерному обліку, є дитиною-інвалідом з приводу хвороба нервової системи та потребує домашнього догляду, який забезпечує позивач, через що не має можливості працювати та отримувати дохід.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на дружину необхідно змінити, збільшивши його з 1/20 до 1/8 частини, у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2018 року змінити в частині визначеного судом першої інстанції розміру стягнутих з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на її утримання щомісячно на час проживання з нею дитини-інваліда - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та опікування нею, збільшити їх з 1/20 до 1/8 частини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: