ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3088/18 Номер провадження 22-ц/814/240/18Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2018 року, постановлене суддею Савченко Л.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречина Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

27.04.2018 ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2980 від 19.06.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 24 599,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у квітні 2018 року від приватного виконавця їй стало відомо про те, що згідно виконавчого напису нотаріуса із неї на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» стягнуто заборгованість у зазначеному розмірі. Заперечує наявність договірних відносин з відповідачем, оскільки кредитний договір укладала з ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Листів про зміну стягувача та про наявність заборгованості вона не отримувала, кредит погашала внесенням коштів на рахунки, визначені умовами кредитного договору.

Вважає, що нотаріус не переконався у безспірності суми, яка підлягає стягненню, а нотаріальні дії проводилися без первинних документів, на підставі яких видавався кредит та здійснювалась його часткова оплата. При цьому нотаріус не врахувала трирічного строку для подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2980 від 19.06.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 24 599,39 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що нотаріус не перевірив наявність документів, які підтверджують безспірність заборгованості, належне повідомлення банком позивача щодо вимоги погашення цієї заборгованості. Внаслідок відсутності первинних бухгалтерських документів нотаріус не перевірив належним чином дотримання банком позовної давності відносно заявленої заборгованості, не встановив дату останньої банківської операції, зазначивши у виконавчому написі період стягнення з 09.06.2016 по 09.06.2017, тоді як договір укладений 10.09.2013.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2018 року залишено без задоволення заяву представника ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про перегляд заочного рішення./а.с. 132-134/

Банк оскаржив заочне рішення в загальному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_2 кредитних зобов'язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору, банк правомірно розцінив заборгованість у розмірі 23 999,39 грн., що виникла станом на 09.06.2017, узгодженою з позивачем.

Вважає, що позивачу було відомо про строк виконання договірних зобов'язань, докази, які б спростовували суму боргу відсутні, а спрямування вимоги до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, не передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Нотаріальні дії вчинялися на підставі повного переліку документів, передбаченого Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у тому числі, з урахуванням первинних документів, на підставі яких виникли договірні відносини.

Вважає помилковим висновок районного суду щодо відсутності доказів отримання позивачем вимоги від 10.05.2017 № 094 та щодо наявності судових спорів між сторонами, оскільки на час вчинення виконавчого напису такі спори були відсутні.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу не направили.

На підставі ст. 366 ЦПК України цивільна справа розглядається без проведення судового засідання без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочного рішення суду першої інстанції без змін.При цьому враховує наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 19.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2980, відповідно до якого звернуто стягнення з ОСОБА_2, яка є боржником за кредитним договором № GP-5049823 від 10.09.2013, укладеним нею із ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український міжнародний банк») на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № GP-5049823 від 10.09.2013./а.с.15,34/

Вказаний виконавчий напис здійснено на підставі заяви ПАТ «Перший Український міжнародний банк» від 09.06.2017 про вчинення виконавчого напису, до якої додано оригінал кредитного договору №GP-5049823 від 10.09.2013, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. /а.с.33,37/

ПАТ «Перший Український міжнародний банк» направив ОСОБА_2 письмову вимогу (повідомлення) від 10.05.2017 № вих. 095, якою повідомив про правонаступництво банків стягувачів та суму заборгованості по кредитному договору № GP-5049823 від 10.09.2013, що станом на 10.05.2017, склала 26 646,06 грн., з вимогою погасити вказану заборгованість в строк до 17.05.2017./а.с.42/

Згідно списку № 150-0-51 поштових відправлень рекомендованих листів позивачу направлено зазначену письмову вимогу (повідомлення) 15.05.2017./а.с.40-41/

13.03.2018 постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречиної Н.В. відкрито виконавче провадження ВП №55974857 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса від 19.06.2017 № 2980./а.с. 18/

Задовольняючи позов та визнаючи таким, що не підлягає виконанню, оспорюваний виконавчий напис, суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні виконавчого напису банком та нотаріусом не були дотримані вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки в нотаріуса були відсутні відомості щодо отримання вимоги банку та визнання боржником заявленої банком заборгованості або її оспорення.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_2 кредитних зобов'язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору, банк правомірно розцінив заборгованість у розмірі 23 999,39 грн., що виникла станом на 09.06.2017, узгодженою з позивачем, - не заслуговують на увагу, оскільки банк не надав доказів належного повідомлення позичальника про зміну кредитора, про період, за який обліковується заявлена сума заборгованості, із щомісячними нарахуваннями, враховуючи сплачені позичальником кошти попередньому кредитору.

Із матеріалів справи вбачається, що єдина письмова вимога (повідомлення) ПАТ «Перший Український міжнародний банк» № 094 від 10.05.2017, якою позивача було повідомлено про зміну кредитора, наявність заборгованості та її обов'язок сплатити кошти до 17.05.2017, була фактично направлена позивачу 15.05.2017, що унеможливило виконання вимоги або оскарження суми боргу. При цьому позивач отримав її 19.06.2017, тобто більше ніж через місяць після спрямування.

Не надавши можливості позивачці сплатити суму боргу чи оскаржити її розмір, банк, не пересвідчившись в отриманні боржником указаної вимоги (повідомлення), неправомірно розцінив суму боргу, як безспірну, та 09.06.2017 звернувся до приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису.

Апеляційний суд також відхиляє, як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що позивачу було відомо про строк виконання договірних зобов'язань, а докази, які б спростовували суму боргу відсутні, а спрямування вимоги до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, не передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 з підстав несвоєчасного інформування боржника про суттєві зміни умов договору. При цьому, банк, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» та спрямувавши вимогу боржнику із визначенням кредитора та розміру заборгованості, визнав її обов'язковість та мав пересвідчитись в її отриманні боржником.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що нотаріальні дії вчинялися на підставі повного переліку документів, визначеного Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у тому числі, з урахуванням первинних документів, на підставі яких виникли договірні відносини, - не спростовують факту, що згідно реєстру поштових відправлень ОСОБА_2 отримала повідомлення (вимогу) лише 19.06.2018, що унеможливило реалізацію нею права на визнання суми заборгованості або її оспорення.

Доводи щодо відсутності судових спорів між сторонами на час вчинення виконавчого напису, що на думку стягувача, підтверджує безспірність заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки відсутність судового спору на час вчинення виконавчого напису не може бути підтвердженням відсутності спору взагалі. Доказів визнання ОСОБА_2 заявленої у вимозі суми заборгованості стягувач не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що банк надав нотаріусу до пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, виписку із рахунку ОСОБА_2 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № GP-5049823, яка містить загальну суму заборгованості та її складові: прострочена заборгованість за сумою кредиту 14620,91 грн., прострочена комісія 9120,25 грн., прострочені проценти 258,23 грн./а.с.37/ Однак дана виписка за своїм змістом носить загальний характер та не відображає даних щодо руху коштів, щодо дати та розміру здійснених позичальником щомісячних платежів від дня укладення договору, внаслідок чого нотаріус не міг перевірити дотримання вимоги позовної давності.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами або організаціями - не більше одного року.

Матеріали справи не містять, окрім графіка платежів, передбаченого кредитним договором, відомостей щодо сплати позичальником чергових платежів чи їх частини, та з якого часу стала накопичуватися заявлена до стягнення заборгованість.

З огляду на викладене районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не було належним чином з'ясовано безспірність заборгованості перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України по справі № 6-887цс17.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно постановлено на підставі повного з'ясування фактичних обставин, вірно встановлених правовідносин сторін та правильно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.11.2018.

Головуючий - суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак