21 листопада 2018 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.
при секретарі Левчук Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняттям з місця реєстрації,
ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняттям з місця реєстрації.
Вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до Акта про фактичне проживання виданого від «11» червня 2018 року № 27 Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «МЕЛЬНАКА-8» в особі Голови правління ОСББ «Мельника-8» ОСОБА_3, у даній квартирі проживають троє людей, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка не проживає з серпня 2015 року, що підтверджується Актом про фактичне проживання. Вказує, що відповідач на даний час за вказаною адресою не проживає. зазначає, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійснення нею права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла.
Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що її місце проживання невідоме, була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивачів.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1, є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 січня 1997 року та співвласником є ОСОБА_5 на основі свідоцтва на спадщину від 28.05.2012 року на 1/3 частки. Даний факт підтверджується технічним паспортом.
Відповідно до Акта про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб), виданого від «11» червня 2018 року № 27 Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «МЕЛЬНАКА-8» в особі Голови правління ОСББ «Мельника-8» ОСОБА_3, у даній квартирі проживають троє людей.
Згідно ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
В силу вимог ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
ОСОБА_2 не проживає з серпня 2015 року, що підтверджується Актом про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб).
Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Наявність у відповідача реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивача, тому як вона повинна сплачувати надмірні комунальні послуги.
За таких обставин, так як відповідач понад рік не проживає в квартирі за адресою № 372 в буд. 8 по вул. А. Мельника у місті Рівне, не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача, суд вважає, що позов в частині визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За наведених обставин, вимога в частині подальшого зняття відповідача з реєстрації до задоволення не підлягає, оскільки суд прийшов до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, що є правовою підставою для зняття її з реєстрації.
За таких обставин позов підлягає до задоволення частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати у вигляді судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняттям з місця реєстрації - задовольнити частково.
ВизнатиОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 372 в буд. 8 по вул. А. Мельника у місті Рівне.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Харечко С.П.