Справа № 698/83/17
Провадження № 2/698/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кухаренка О.В.,

секретаря Гончар Т.О.,

прокурора Керея О.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Катеринопіль цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12.02.2016 року (зміненим в частині призначеного покарання вироком апеляційного суду Черкаської області від 27 січня 2017 року) обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Так, ОСОБА_3, будучи неповнолітнім, 12 квітня 2015 року близько 22 год. 00 хв. в с. Кайтанівка, Катеринопільського району, Черкаської області, знаходячись на відпочинку в приміщенні кафе-бару «Імперія», який розташований на вул. Чапаєва, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки зі своїм знайомим ОСОБА_4, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому удар кулаком руки в область лівого ока. В результаті чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді забою головного мозку, контузії лівого ока, післятравматичної невропатії окорухового нерву зліва, які відповідно до висновку експерта № 64 від 02.06.2015 року за ступенем тяжкості відносяться до середньої важкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості.

У звязку із вказаними тілесними ушкодженнями, ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у Катеринопілській ЦРЛ в хірурнічному відділенні з 14.04.2015 року по 29.04.2015 року, а всього 15 ліжко-днів.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги прокурора визнала частково.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву від 05.01.2018 року, в якій позовні вимоги не визнав, просив суд провести розгляд справи без його участі (а. с. 33).

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З початком роботи Верховного суду 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, на підставі п.1розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 від 03 жовтня 2017 року.

Згідно пункту 9 частини1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції Цивільного процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в судах у випадках, визначених законом.

Відповідно до вимогст. 56 ЦПК України, прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінерту Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Як вбачається з довідки Катеринопільської центральної районної лікарні хворим ОСОБА_4 проведено у відділенні районної лікарні 15 ліжко-днів. Загальна вартість перебування у лікарні ОСОБА_4 складає 4558 грн. 65 коп. (а. с. 5).

Враховучи викладене суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно грошових коштів в рахунок відшкодування витрат залучених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідачів. Відповідачами доказів звільнення їх від сплати судового збору суду не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 56, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь Катеринопільської районної ради (, рахунок № 5441 банк одержувач УК у Катеринопільському районі, МФО 854018, код класифікації доходів бюджету 02005332) в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_4, як потерпілого від злочину грошові кошти в сумі 4558 (чотири тисячі пятсот пятдесят вісім) гривень 65 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області (, рахунок № 0214 в ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого прокурора було звільнено згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О.В. Кухаренко