У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 Справа №607/24087/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із завою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи стягувати з 21 листопада 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналогічні положення зазначені у ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України, згідно якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відтак, визначений п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу становить 972 гривень.

В порушення вказаних вимог закону, заявник просить стягувати із ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень, що не відповідає п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.163-166, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяОСОБА_4