"13" березня 2018 р.
Справа № 642/54/18
Провадження № 2/642/567/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.09.2001 у Донецькому міському ВДРАЦС ГУЮ у Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкаю з матірю. З липня 2011 року припинено шлюбні стосунки внаслідок наявності різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрати почуття любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідач також надав заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, прохає слухати справу у його відсутності.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України за таких обставин, враховуючи згоду відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 15.09.2001 у Донецькому міському ВДРАЦС ГУЮ у Донецькій області, актовий запис №1125..

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не створили міцної сімї, у липні 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові припинили шлюбні відносини, та з цього часу проживають окремо, в різних містах.

Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір.

Примирення обидві сторони вважають неможливим.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

За проханням відповідача слід залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6), зареєстрований 15.09.2001 у Донецькому міському ВДРАЦС ГУЮ у Донецькій області, актовий запис №1125.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко