АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1057/17Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/789/108/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

з участю представника позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 608/1057/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник ОСОБА_1, на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, Білівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2017 року ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, Білівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Позов обґрунтовує тим, що вона постійно проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1, в будинковолодінні, який мав статус колгоспного двору.

8 червня 2017 року їй стало відомо, що 23 липня 2007 року Чортківською районною державною адміністрацією її матері - відповідачці ОСОБА_2, було видано свідоцтво про право власності на все нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином цими діями було порушено її право власності на відповідну частку у майні колишнього колгоспного двору.

З метою відновлення порушеного права просила скасувати свідоцтво на право власності на спірне нерухоме майно, видане на ім'я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у спірному будинковолодінні.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року вирішено:

"В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, Білівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно відмовити."

Не погодившись із рішенням суду, представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд не дав належної оцінки доказам, які підтверджували, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, а саме: довідці Білівської сільської ради №330, в якій зазначено, що головою двору по АДРЕСА_1 в період з 1986 року по 1990 роки була ОСОБА_2, а також не врахував ту обставину, що відповідачка ОСОБА_2 отримала земельну ділянку (пай), що додатково підтверджує її членство в колгоспі ім. Пархоменка, оскільки відповідно до п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720/95 від 8 серпня 1995 року, право на земельну частку пай, мали виключно члени колгоспу.

Вказує, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги факт наявності у відповідачки свідоцтва про право власності на нерухоме майно, як доказ того, що спірний житловий будинок ніколи не мав статусу колгоспного двору.

Також зазначає, що суд допустив помилку в застосуванні до спірних правовідносин строку позовної давності.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на доводи викладеній в ній.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечили вважають рішення суду законним і обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

Предметом спору є житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

20 травня 1997 року складено Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію жилого будинку розташованого в АДРЕСА_1, згідно проекту забудови затвердженої Чортківською райархітектурою 22 березня 1989 року та затверджений виконавчим комітетом рішенням Білівської сільської ради народних депутатів Чортківського району №16 від 21 травня 1997 року. (а.с.47)

На підставі рішення виконавчого комітету Білівської сільської ради народних депутатів Чортківського району №16 від 21 травня 1997 року ОСОБА_5 21 травня 1997 року видано Свідоцтво про право власності на цілий жилий будинок розташованого в АДРЕСА_1.(а.с.46)

Рішення виконавчого комітету Білівської сільської ради Чортківського району №112 від 25 жовтня 2006 року ОСОБА_2 надано дозвіл на приведення до норм чинного законодавства добудови житлового будинку по АДРЕСА_1. (а.с.56)

Розпорядженням Голови Чортківської РДА №335 від 29 травня 2007 року затверджено Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію розширення житлового та господарського будинків за адресою АДРЕСА_1. (а.с.52)

23 липня 2007 року Чортківською районною державною адміністрацією на підставі рішення №335 від 29 травня 2007 року відповідачці ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на все нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1. (а.с.7)

Також встановлено, що станом на 01 липня 1990 року у будинку проживали:

ОСОБА_5 (на даний час відповідачка ОСОБА_2);

чоловік ОСОБА_6;

син ОСОБА_7;

дочка ОСОБА_7 (на даний час позивачка ОСОБА_4)

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, відповідачка ОСОБА_2, періодично працюючи в колгоспі ім. Пархоменка, с. Біла, Чортківського району, Тернопільської області, членом даного колгоспу не була, а тому її житловий будинок не відносився до суспільної групи колгоспний двір. Також суд відмовив з тих підстав, що позивачка пропустила строк позовної давності, оскільки ОСОБА_4 на момент реєстрації спірного житлового будинку проживала в ньому та їй було відомо, що дане майно реєструється на ОСОБА_2

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду, виходячи із наступного.

У зв'язку із тим, що розгляд позову здійснювався за нормами ЦПК України, які діяли до набрання чинності Законом України №2147-VII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", колегія суддів переглядає рішення суду на відповідність нормам процесуального права, які діяли на момент ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що спірний будинок не належав до суспільної групи колгоспний двір і право позивачки у зв'язку з оформленням відповідачкою права власності на цілий будинок не було порушено.

При цьому, суд першої інстанції дослідив та дав належну правову оцінку довідці Білівською сільською радою Чортківського району від 02 червня 2017 року, на яку посилалась позивачка в обґрунтування позову, згідно якої станом станом на 1 липня 1990 року головою двору по АДРЕСА_1 була ОСОБА_5 ЇЇ сім'я на той час складалася з: чоловіка ОСОБА_6, сина ОСОБА_7 та дочки - ОСОБА_7, двір колгоспника. Дана довідка складена на підставі даних Погосподарської книги №2 Білівської сільської ради народних депутатів Чортківського району по вул. Штокалівка 1986-1990 років (ст. 124-125)

З метою належної оцінки цього доказу суд першої інстанції вірно керувався порядком ведення погосподарського обліку в сільських радах, який визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї).

Таким чином, застосування норм статей 120, 123 ЦК УРСР залежить від з'ясування питання щодо правильності зарахування будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір.

Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 24 грудня 2014 року № 6-192цс14 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Однак у матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачка ОСОБА_2 станом на 15 квітня 1991 року була членом колгоспного двору і таких доказів не вказано та не надано позивачкою при поданні апеляційної скарги.

Натомість, ці доводи спростовуються наступними доказами та обставинами справи.

Із записів трудової книжки серія НОМЕР_1 на ОСОБА_2, (дата заповнення книжки - березень 1987 року), вбачається, що ОСОБА_2 з 26 березня 1987 року прийнята швеєю в ательє № 3 першого розряду Чортківського побуткомбінату, 04 травня 1990 року переведена бригадиром в бригаду по пошиву чоловічого верхнього одягу райпобуткомбінат м. Чортків, 17 лютого 1994 року переведена швеєю райпобуткомбінат м. Чортків. (копія трудової книжки додається).

Згідно копії виписки з книги обліку стажу і заробітку ОСОБА_5 (змінене прізвище ОСОБА_2) вбачається, що 1985 -1986 роки працювала сторожем, 1987-1989 роки членом ланки ц.б., 1990 - 1992 роки швеєю, 1998-1995 роки член ланки ц.б., 1995-1996 роки різноробочею.

Із довідки архівного відділу Чортківської РДА від 07 вересня 2017 року №454 вбачається, що в протоколах загальних зборів членів колгоспу ім. Пархоменка, с. Біла, Чортківського району, Тернопільської області за 1987 рік в протоколах засідань правління колгоспу відомості про вступ в члени колгоспу ОСОБА_5 відсутні.

Отже, як вбачається з вище вказаних письмових доказів відповідачка ОСОБА_2 певний період працювала в колгоспі ім. Пархоменка на різних роботах, проте, членом колгоспу ім. Пархоменка, с. Біла, Чортківського району, Тернопільської області не була.

Дана обставина також підтверджується довідкою Чортківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області, з якої вбачається що при розрахунку пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Біла, враховано 39 років 3 місяці 12 днів страхового стажу в тому числі: з 01 вересня 1963 року по 01 липня 1965 року навчання в Кам'янець Подільському ПТУ (1 рік 10 місяців 1 днів); з 09 липня 1965 року по 01 серпня 1983 року робота в Чортківському побут комбінаті (18 років 23 дні); з 02 серпня 1983 року по 16 березня 1987 року робота в заготконторі Чортківського Рай ПО (3 роки 7 місяців 15 днів); з 26 березня 1987 року по 28 грудня 2002 року робота в Чортківському побут комбінаті (15 років 9 місяців 3 дні).

Інші члени сім'ї ОСОБА_2 також не були членами колгоспу.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що спірний житловий будинок не належав до числа колгоспного двору і правильного відмовив у позові з цих підстав.

Твердження апеляційної скарги, що свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 23 липня 2007 року, а саме: житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1, Чортківського району, видане на ім'я ОСОБА_2 не може вважатися доказом того, що спірний житловий будинок ніколи не мав статусу колгоспного двору, колегія суддів відхиляє, оскільки даний факт спростовується наявними матеріалами справи.

Отже, наведені в апеляційної скарги доводи про те, що спірне майно належить до суспільної групи колгоспний двір, висновків суду не спростовують і підлягають відхиленню.

Згідно правил встановлених ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції також послався на пропущення позивачкою встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку звернення до суду, що за правилами ст.267 ЦК України визнав також підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із роз'ясненнями викладеними в абз. 3 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у справі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, положеннями Цивільного Кодексу України визначено, що позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необґрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Проте, встановивши, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованим, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову і за необґрунтованістю позову і за пропуском строку звернення до суду з цим позовом, що є взаємовиключними підставами.

За викладених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що така відмова в задоволенні позовних вимог як пропуск позивачкою строку звернення до суду з цим позовом підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах якої діє представник ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини посилання на пропуск строку позовної давності, як підставу для відмови у позові.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 26 лютого 2018 року.

Головуючий З.Є. Ткач

Судді: О.Я. Міщій,

Г.М. Шевчук