Справа № 456/3260/18
№ провадження 2/453/508/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

26 листопада 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 в особі уповнвоаженого представника адвоката ОСОБА_4 (ордер серія ЛВ № 050666 від 14.01.2018 року) 13.08.2018 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої 26.11.2018 року заяви про зміну предмету позову, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини із усіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 13.08.2018 року і до досягнення сином повноліття. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 17.09.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із визначенням дати судового засідання.

Розгляд справи по суті відбувся 26.11.2018 року, у котрому також постановлено ухвалу про прийняття заяви позивача про зміну предмету позову.

Позов, з урахуванням зміни його предмету, обґрунтовано тим, що між сторонами у справі 01.10.2015 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області розірвано шлюб, від якого народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу по сьогоднішній день проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що одержує від відповідача на малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн., що підтверджується виконавчим листом, виданим Сколівським районним судом Львівської області у справі № 456/518/15. У звязку із збільшенням прожиткового мінімуму з 01.07.2018 року, аліменти у розмірі 750 грн. є недостатніми для належного утримання сина. Натомість відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки займається підприємницькою діяльністю, має у власності транпортний засіб. Відтак, позивач просить на підставі ст. ст. 184, 192 СК України, позов задоволити.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не зявилася, однак від її уповноваженого представіника адвката ОСОБА_4 надішла заяві від 26.11.2018 року, в якій вона просила проводити розгляд справи по суті без її участі та участі позивача, позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав та підстав, наведених у заяві про зміну предмету позову.

Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не зявився, хоч був належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

З огляду на вказане, суд, виходячи з положень ст. ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.10.2015 року у справі № 456/4030/15-ц., провадження № 2/456/1777/15, ухвалено розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 19.08.2013 року у Лисятицькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 9 (а. с. 6-7).

На підставі виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/518/15, провадження № 2/456/567/15, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення сином повноліття (а. с. 5).

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Як встановлено судом, на даний час син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивача, що стверджується довідкою, виданою Вільховецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 10.08.2018 року за вих. № 1092 (а. с. 9).

Судом також встановлено, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у розмірі, більшому за розмір, присуджений згідно вищевказаного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Як розяснюється у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини вікoм з 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн.

Таким чином розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання сина на даний час є мізерним, не відповідає діючому законодавству та умовам проживання, зазначених коштів фізично не може вистачати на утримання дитини відповідного віку.

Враховуючи, що позивач просить про зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі, на розмір алміентів у частці від заробітку відповідача, то суд вважає, що позов слід задовольнити, а саме збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти у частці від заробітку відповідача, а саме ? частини. Виконавчий лист, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/518/15, провадження № 2/456/567/15, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення сином повноліття, слід відкликати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у дохід держави за подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, визначений за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, яке набрало законної сили 14.04.2015 року у справі № 456/518/15-ц., провадження № 2/456/567/15, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожитковиї мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 13.08.2018 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Відкликати виконавчий лист № 456/518/15-ц, провадження № 2/456/567/15, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого 03.04.2015 року у цивільній справі № 456/518/15-ц, провадження № 2/456/567/15, про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 (сімсот пятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення сином повноліття.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання до апеляційного суду Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстроване місце проживання: 81736, Львівська область, Жидачівський район, с. Тейсарів, вул. Зелена, буд. 20; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання: 82623, Львівська область, Сколівський район, с. Довжки, вул. Т. Шевченка, буд. 121; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Суддя В.Я. Микитин