ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м.Херсон

Номер справи: 766/22541/17

Номер провадження: 22-ц/819/195/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 31 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_4звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 23 квітня 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який було розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають окремо, спільна донька проживає з позивачем, яка самостійно її утримує, забезпечує всім необхідним та займається її вихованням.

ОСОБА_4 зазначила, що відповідач обов'язок з утримання неповнолітньої дитини належним чином не виконує, грошові кошти надає нерегулярно після тривалих наполегливих вимог доньки, в обсязі не достатньому для повноцінного харчування та забезпечення нормальних життєвих умов дитини такого віку. Однак, ОСОБА_5 має можливість для належного утримання неповнолітньої дитини, оскільки останні роки відповідач працює за трудовими контрактами з іноземними судновласниками та отримує стабільний дохід, згідно цих контрактів середня заробітна плата відповідача складає 1800 доларів США на місяць.

Таким чином позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у сумі 20000 гривень щомісячно, оскільки позивачка інших джерел утримання дочки не має, єдине її джерело доходів - це власна пенсія з інвалідності. Окрім звичайних витрат на утримання дочки, з цього року з'явилися додаткові витрати, пов'язанні з її навчанням у коледжі. В той же час, у відповідача немає інших дітей, непрацездатних батьків, дружини та інших осіб, що потребують його піклування.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 20000 гривень щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1944,00 гривень щомісячно, з моменту звернення 21 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд першої інстанції не встановив реальний розмір доходу відповідача, оскільки позивач з метою встановлення доходів відповідача та їх розміру, на підставі ст. 84 ЦПК України, заявляла клопотання про витребування доказів, якими могли бути виписки Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» за рахунком № НОМЕР_1, відкритим на ім'я відповідача у філії банку у місті Херсоні за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2017 року, проте суд залишив поза увагою вказане клопотання, не встановив реальний розмір доходу відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині виплати ним аліментів на користь ОСОБА_4 з 21.12.2017 року у сумі 1944,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 з 01 серпня 2018 року у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру аліментів.

В обґрунтування скарги посилається на те, що донька навчається та проживає у місті Києві з 01 вересня 2017 року, навчання на першому курсі в коледжі закінчилося 17 липня 2018 року. Після цього ним було оплачено її двотижневе перебування у літньому таборі для дітей, а тому позивачка має право на отримання аліментів на дитину не раніше ніж з 01 серпня 2018 року, коли ОСОБА_6 поїхала жити до неї. Зазначив, що на теперішній час має обмежені матеріальні можливості щодо утримання доньки, майже не має власного майна, тимчасово не працює, житло винаймає разом із своєї іншою дружиною, після здійснення операції (варикозне розширення вен), а також належної реабілітації, має намір влаштуватися на роботу у місті Києві.

ОСОБА_5 у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить не брати до уваги доводи, викладені у скарзі та залишити її без задоволення. При цьому зазначив, що постійно надавав допомогу доньці, перераховував їй по 100 доларів США щомісяця. Окрім того, надає допомогу своїй матері похилого віку та утримує нову сім'ю, не має постійного місця роботи. У 2018 році працював по квітень та отримав у гривневому еквіваленті 154665 грн., отже за розрахунками відповідача сума аліментів становить близько 3200 грн., а не 20000 грн. щомісяця як просить позивачка.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5 на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року в редакції від 20.11.2014 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 липня 2002 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно довідки про склад сім'ї та характеристики житла Виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради від 29 вересня 2017 року ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1-а із сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до копій архівних платежів та переказів за період з 19 серпня 2017 року по 16 червня 2018 року ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 періодичними платежами переведені кошти в загальній сумі 35095 гривень (а.с. 39-49).

З листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлоу Навігейшн Україна» за вих. № 1/35 від 15.06.2018 року на запит суду вбачається, що вказаним товариством ОСОБА_5 за період з 2016 по 2018 роки були неодноразово надані посередницькі послуги з працевлаштування на судна іноземних судновласників, а саме: на посаду повара-матроса ОСОБА_5 був працевлаштований на т/х «EDZARD CIRKSENA» в періоди з 21 січня 2016 року по 23 серпня 2016 року та з 04 грудня 2016 року по 27 червня 2017 року; на посаду матроса першого класу повара ОСОБА_5 був працевлаштований на т/х «SHARON» в період з 15 листопада 2017 року по 21 квітня 2018 року (а.с. 55).

За договором від 14 листопада 2017 року на т/х «SHARON» заробітна плата відповідача складала 1558,62 Євро (а.с 58).

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_3 за період з 18 серпня 2017 року по 18 червня 2018 року на його рахунок надійшло 60180,72 гривень (а.с. 65).

Відповідно до договору про навчання № 13/17 від 31 серпня 2017 року, укладеного між Приватним вищим навчальним закладом «Мистецький коледж художнього моделювання та дизайну» та ОСОБА_5, ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання у вказаному закладі, за освітньо-кваліфікаційним рівнем Молодший спеціаліст, в галузі 02 Культура і мистецтво, за спеціальністю 22 Дизайн, терміном до 31 липня 2021 року, загальна вартість освітньої послуги складає 124300 гривень, (а.с. 71-72).

Згідно довідки Приватного вищого навчального закладу «Мистецький коледж художнього моделювання та дизайну» № 487/01 від 15 червня 2018 рок ОСОБА_6 з 01 вересня 2017 року дійсно навчається у вказаному закладі на денній формі навчання, за напрямком Дизайн, за спеціалізацією Дизайн реклами та комп'ютерної графіки, проживає у гуртожитку (а.с. 73).

З наведеного слідує, що ОСОБА_5 не має постійного стабільного доходу та періодично працює за контрактами. Сплачує за навчання доньки та перераховує на її рахунок грошові кошти.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи та докази, дав їм належну оцінку і дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, враховуючи відсутність постійного сталого заробітку у відповідача відповідно до вимог ст. 182 СК України

Разом з тим, в частині визначення розміру аліментів висновки суду не відповідають вимогам закону. Як вбачається з матеріалів справи та з урахуванням встановлених обставин, зокрема, щодо доходів відповідача, останній підтвердив відповідність розміру його доходів сумі аліментів в розмірі 3200 грн. щомісяця. Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_4 щодо заниженої суми аліментів в сумі 1944 грн. частково заслуговують на увагу. Рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнутих аліментів із збільшенням суми з 1944 грн. до 3200 грн.

Інші доводи сторін, які подали апеляційні скарги висновки суду не спростовують.

Так, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 на фінансову спроможність відповідача сплачувати щомісяця на її користь 20000 грн. на утримання доньки, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, як безпідставні, недоведені та такі, що не відповідають фактичним обставинам встановленим судом першої і апеляційної інстанції щодо відомостей періодів працевлаштування відповідача та розміру оплати.

Посилання ОСОБА_4 на те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив її клопотання про витребування відомостей про доходи відповідача за період з січня 2012 року по січень 2017 року позбавлені правового обгрунтування, оскільки предметом спору є стягнення аліментів, розмір яких визначається судом з дати звернення до суду , тобто з грудня 2017 року. Отже, заявлене клопотання виходить за межі заявленого позову, а відомості про заробіток відповідача за період з грудня 2017 року є в матеріалах справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 щодо скасування рішення суду та ухвалення нового рішення з покладенням на нього обов'язку сплачувати аліменти на утримання доньки з 01.08.2018 року (часу, коли донька почала проживати разом із матір'ю) у розмірі однієї чверті заробітку доходу, але не менше мінімального розміру аліментів, не приймаються до уваги, як позбавлені правового обґрунтування. Сторонами не оспорюється та правильно встановлено судом періодичне працевлаштування за контрактом та відсутність у нього постійної роботи. Окрім того, відповідачем у апеляційній скарзі зазначено про його наміри в майбутньому влаштуватися на постійну роботу, що не є підставою для встановлення аліментів у вигляді частки від заробітку на теперішній час. У разі працевлаштування та отримання стабільного доходу, або зміни інших матеріально-побутових та сімейних обставин ОСОБА_5 не позбавлений права подати в майбутньому позов про зміну розміру аліментів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, збільшивши суму стягнення з 1944,00 грн. до 3200 грн. щомісячно. В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення,апеляційну скаргу ОСОБА_4 частково задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2018 року в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі змінити, збільшивши суму стягнення з 1944,00 гривень до 3200 (трьох тисяч двісті) гривень щомісячно.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова