РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Смолій Л.Д..,

при секретарі Хлуд І.П.,

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1, заінтересована особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у заяві про розірвання шлюбу, просять суд, розірвати шлюб укладений між ними, 02 вересня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №781.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Мазанович Н.П. в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу між заявниками.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1 представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю.

Як було встановлено в судовому засіданні, з 02 вересня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №781. Від спільного подружнього життя заявники мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у заяві подружжя, фактичні шлюбні стосунки між ними припинено, спільного господарства заявники не ведуть, вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу не може бути поновлено. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зіст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

З нотаріально посвідченого договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 14 вересня 2018 року, який укладений між заявниками по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що заявники дійшли згоди стосовно місця проживання малолітньої ОСОБА_5, та участі у забезпеченні умов її життя тим з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дитини.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати, заявника ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем «ОСОБА_1».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_1, заінтересована особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 02 вересня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №781 розірвати.

Заявника ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

ОСОБА_2, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_1, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя -