Провадження № 2/734/79/18 Справа № 734/3386/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_5, у якій просить стягнути з останнього на його користь грошові кошти у сумі 37 786 гривень у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, 15 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 52 786 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 16 травня 2015 року, близько 13 год. 40 хв., по вул. Щорса, 5 в с.Любечанинів, ОСОБА_5 керував автомобілем марки «CHEVROLET Lacetti» д.н.з. 8362ІВ, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Богдан 21140» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно переліку вартості робіт та матеріалів від 24 липня 2015 року, виготовленого ФОП ОСОБА_6, на відновлювальний ремонт автомобіля «Богдан 21140» д.н.з. НОМЕР_1 ним були витрачені власні кошти у сумі 37 786 гривень. Внаслідок ДТП також йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням власності автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормальних життєвих звязків, певним ударом по престижу.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити із мотивів безпідставності, оскільки позивач не власником транспортного засобу, а тому не може звертатися до суду із даним позовом. Власником автомобіля «Богдан 21140» д.н.з. НОМЕР_1 є дружина позивача ОСОБА_4, якій ПАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієна іншурайне груп» було відшкодовано завдану у результаті ДТП шкоду у сумі Платіжним дорученням. Перелік відновлювального ремонту та товарний чек, на які посилається позивач як на докази, суд не може брати до уваги, оскільки у даних документах зазначено інший транспортний засіб, та не вказано, хто саме проводив платіж.

Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року ОСОБА_5 було визнано винним у тому, що 16 травня 2015 року о 13 год. 40 хв. По вул. Шорса, 5 в с. Любечанинів керував автомобілем марки «CHEVROLET Lacetti» д.н.з. 8362ІВ, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Богдан 21140» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень;

власником автомобіля Богдан 211140 д.н.з СВ0704ВВ, є ОСОБА_4. 08 серпня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_4 було укладено договір застави автомобіля, який забезпечує виконання зобовязань за кредитним договором №80001, за умовами якого заставодавець зобовязується перед заставодержателем повернути кредит у розмірі 71 900 гривень, шляхом сплати його згідно зі графіком, визначеним у кредитному договорі, сплатити відсотки в розмірі 15.7% річних за його користування , сплатити комісії та штрафні санкції в розмірі, у строки та у випадках передбачених кредитним договором. У заставу ОСОБА_4 переданий автомобіль Богдан 211140 д.н. НОМЕР_1, вартість якого становить 79 900 грн.;

відповідно до Переліку відновлювального ремонту ВАЗ Богдан 21140 після ДТП, власник ОСОБА_4, виданого ФОП ОСОБА_6 24 липня 2015 року, загальна сума ремонту склала 37 786 грн. 00 коп.;

згідно товарного чеку від 14 серпня 2015 року Фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 було сплачено 37 786 гривень 00 коп. за відновлювальний ремонт ВАЗ Богдан 21140 після ДТП;

із листа від 27 травня 2015 року тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» виходить, що АТ «ДельтаБанк» не заперечує з приводу виплати ПрАТ «УСК «Княжа Вієна іншурайне груп» страхового відшкодування по страховому випадку, що трапився 16 травня 2014 року із автомобілем Богдан 211140, д.н. НОМЕР_1, шляхом перерахування на погашення кредиту з призначенням платежу:»Погашення кредиту ОСОБА_4В.»

22.07.2014 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієна іншурайне груп» звернулася до ОСОБА_5 з Претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 48 770, 00 грн. Із змісту Претензії виходить, що 22.04.2014 року між УСК «Княжа Вієна іншурайне груп» та ОСОБА_4 було укладено Комплексний договір №06/02-40К-0048300 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, за яким був застрахований автомобіль Богдан 211140, д.р №СВ0704ВВ. 16.05.2015 року в Чернігівській області м. Остер вул. Щорса, буд 5 сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Богдан 211140 та автомобіля «CHEVROLET Lacetti» д.н.з. 8362ІВ під керуванням ОСОБА_5. Відповідно до постанови суду винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_5. Згідно Калькуляції № 143 від 01.06.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Богдан 211140 становить 48 770, 00 грн. 20.07.2015 р. ПрАТ «УСК «Княжа Вієна іншурайне груп» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 48 770, 00 грн.;

Згідно Довідки №16-156 від 28.12.2017 року та Платіжного доручення № ЗР037933 від 20.07.2015 року, «УСК «Княжа Вієна іншурайне груп» 20.07.2015 року здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 за комплексним договором №06/02-40К-0048300, за яким було застраховано автомобіль «Богдан 211140» д.р. №СВ0704ВВ (у звязку із настанням страхового випадку від 16.05.2015 р.) у розмірі 48 770, 00 грн.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, задоволенню не підлягає із наступних підстав:

відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення пошкодженого майна (реальні збитки).

Відповідно до вимог ст. 386 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналіз наведених норм дає суду підстави вважати, що посилання позивача ОСОБА_1 про те, що йому у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16 травня 2015 року, заподіяно матеріальну шкоду, є необґрунтованими, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні, позивач не є власником пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки «Богдан 211140» д.р. №СВ0704ВВ, тому позбавлений права на звернення з такою вимогою.

Суд критично ставиться до наданих позивачем доказів, а саме Переліку відновлювального ремонту ВАЗ Богдан 21140 після ДТП ФОП ОСОБА_6 від 24.07.2015 року та Товарного чека ФОП ОСОБА_6 від 14.08.2015 року про сплату 37 786, 00 грн. за відновлювальний ремонт ВАЗ Богдан 21140 після ДТП, оскільки в них зазначено іншу марку автомобіля, ніж та, яка була пошкоджена в результаті ДТП 16 травня 2015 року та відсутні дані про особу, яка здійснила оплату ремонту.

Таким чином, суд, оцінивши докази, які надані позивачем, не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки із урахуванням вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, ОСОБА_1 зобов'язаний був довести, надавши суду докази відповідно до положень ст.ст. 81, 83 ЦПК України в підтвердження того, що особисто йому було заподіяно матеріальної шкоди у результаті ДТП, яка мала місце 16 травня 2015 року, близько 13 год. 40 хв., по вул. Щорса, 5 в с.Любечанинів, але ці вимоги не виконав.

Щодо відшкодування моральної шкоди то позивачу слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

В свою чергу, завдання моральної шкоди позивачу, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому у стягненні моральної шкоди з відповідача, на користь позивача слід відмовити.

Таким чином обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 368, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: