Справа №303/1906/17
Номер стат. звіту - 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Штець І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1, індекс 79000, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_5, індекс 89600, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що його батько ОСОБА_6 помер 10 грудня 2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина в тому числі і на квартиру у АДРЕСА_1. Спадкоємцями батькового майна згідно заповіту був він та його брат ОСОБА_5. Про наявність заповіту йому було відомо: батько за життя показував його йому та знаходився він на зберіганні у брата. Батько і мати проживали в м.Мукачево. Він вже багато років проживає у м.Львові та є пенсіонером з 2011 року. Він мав намір подати заяву про прийняття спадщини, але оскільки відповідач не погоджувався надати йому свідоцтво про смерть батька та заповіт, то подання заяви відкладалося. Відповідач має зареєстроване місце проживання в квартирі його батька, а тому у відповідності до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадкове майно батька. В м.Мукачево живою ще залишилася мати, до якої він постійно їздив у гості. Та в один з приїздів, він мав намір подати заяву про прийняття спадщини, однак, з поважних причин, пропустив строк для подання заяви. Встановлені законом для подання ним заяви про прийняття спадщини спливали 10 червня 2016 року, але з 09 травня 2016 року по 10 червня 2016 року загострилася його хвороба: подагричний артрит суглобу стопи, що перешкоджали йому вільно рухатися та виражалося сильним больовим синдромом, що посвідчується медичним висновком. Внаслідок чого, він пропустив строк для подання заяви. Пізніше він звернувся в Мукачівську міську державну нотаріальну контору з наміром подати заяву про прийняття спадщини, проте, йому було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. При цьому йому було усно розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом, якщо строк пропущений з поважних причин. Оскільки, він не подав письмової заяви, то і працівники нотаріальної контори, йому надали розяснення в усному порядку. Оскільки, відповідач спочатку обіцяв, що надасть згоду на прийняття ним спадщини у нотаріуса, а далі відмовився на те, щоби він подав заяву про прийняття спадщини, не надає йому заповіту його батька, свідоцтво про смерть батька було ним отримано, аж в грудні 2016 року, і тому він змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Оскільки, спадкоємцем за заповітом є він та його брат, який прийняв спадщину, в силу ст.1268 ЦК України то відповідачем по справі є його брат.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав зазначених в позові і пояснив суду, що після смерті його батька відкрилася спадщина на частину квартири, яка належала батьку на праві власності. Спадкоємцями батькового майна згідно заповіту був він та його брат ОСОБА_5. Також пояснив, що він мав намір подати заяву про прийняття спадщини, але так як його брат не надавав йому свідоцтво про смерть батька то подання заяви ним постійно відкладалося. Після смерті батька, ще за життя матері він постійно приїжджав до неї в гості в м.Мукачево та в один із приїздів, мав намір подати заяву про прийняття спадщини, але не зробив це з поважних причин. Також згодом він звернувся в нотаріальну контору, щоб подати заяву про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку. Також пояснив, що він дійсно приїжджав на поховання свого батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7, яке відбулося 04 червня 2016 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задоволити його з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, пояснивши суду, що позов є безпідставним та не обґрунтованим, так як підстава на яку посилається ОСОБА_1 щодо пропуску ним строку з поважних причин не відповідає дійсності, оскільки йому нічого не заважало подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. ОСОБА_1 посилається на те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні з 09 травня 2016 року по 10 червня 2016 року в той же час 04 червня 2016 року приїжджав в м.Мукачево на поховання своєї матері.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов також не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, пояснивши суду, що спадщину на частину квартири, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 прийняв його син ОСОБА_5, так як померлий залишив заповіт і розпорядився своїм майном саме на користь ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала суду, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_5. Також показала, що ОСОБА_1 постійно приїжджав в м.Мукачево в гості до своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Приїжджав він також на поховання свого батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7, яке відбулося 04 червня 2016 року.

Суд заслухавши вступне слово учасників справи та дослідивши представлені письмові докази в справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно Свідоцтва про народження серії I-ЯР №263619 виданого 19.09.1956 року ОСОБА_1 народився 10.09.1956 року батьками його є ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідно до повторного Свідоцтва про смерть серії I-НМ №238526 виданого 13.12.2016 року ОСОБА_6 помер 10.12.2015 року.

У відповідності до Медичного висновку ЛКК №140 від 23.01.2017 року ОСОБА_1, мешканець м.Львів, вул.Окружна, 36/55 знаходився на амбулаторному лікуванні з 09.05. по 10.06.2016 року.

Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 29.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7.

Згідно повторного Свідоцтва про смерть серії I-НМ №233525 виданого 13.12.2016 року ОСОБА_7 померла 03.06.2016 року.

Відповідно до Заповіту від 15.03.2010 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 заповів належну йому на праві приватної власності частину квартири №2, що знаходиться в будинку №48 по вул.Миру в м.Мукачево своєму сину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.12.2016 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 є його син - ОСОБА_5, спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: ? частки у праві спільної сумісної власності на квартиру №2 в м.Мукачево по вул.Миру.

Відповідно до заяви про відмову від прийняття обовязкової частки у спадщині від 17.05.2016 року №20 ОСОБА_7 відмовилась від одержання обовязкової частки спадкового майна чоловіка ОСОБА_6.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.05.2017 року по справі №303/674/17 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Мукачівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання права власності на обовязкову частку у спадковому майні та внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину - відмолено.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1, 2 та 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщин. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд приходить до висновку, що амбулаторне лікування не є істотними та непереборними труднощами, які перешкоджають звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Амбулаторне лікування звільняє особу від роботи, зобовязує хворого відвідувати лікаря, в звязку з чим, суд приходить до висновку, що у позивача не було поважних причин, які перешкоджали йому у визначений законодавством шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що він дійсно 04 червня 2016 року приїжджав в м.Мукачево на поховання своєї матері ОСОБА_7, хоча в позові зазначав, що проживає у м.Львові та знаходився на амбулаторному лікуванні з 09 травня 2016 року по 10 червня 2016 року, а також зазначив, що він приходив до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті батька протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, однак заяву про прийняття спадщини не подавав.

Відповідно до розярення абз. 6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику в справах про спадкування поважними можуть визнаватися лише причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, існування яких перешкоджало йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. При цьому не можуть вважатися поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, чи встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1, індекс 79000, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання йому для подання заяви про прийняття спадщини додаткового строку в один місяць після вступу в законну силу рішення суду - відмовити.

Повне рішення суду складено 03.03.2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір