Справа № 214/353/18
2-п/214/27/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

секретар судового засідання Бєлікова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи № 214/353/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2018 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

За участю:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.23018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено: визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 704,80 грн.

26.04.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 30.03.2018 року, в якій просив суд заочне рішення скасувати та призначити розгляд справи в загальному порядку. В обґрунтування вимог заяви відповідач посилався на те, що суд не повідомляв його про розгляд справи, не направляв на його адресу копії позовної заяви з додатками, чим обмежив йому доступ до правосуддя, не надавши можливості реалізувати його право на справедливий, неупереджений судовий захист. Можливості заявити про свою участь у справі він не міг, оскільки про перебування цієї справи в провадженні суду взагалі не знав. Стосовно обставин справи відповідач зазначив, що в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа №214/4161/17 про встановлення факту його проживання з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу. Про існування такої заяви ОСОБА_2 знав, будучи стороною по справі. За адресою: вул. Житомирська 5/8, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область він мешкає з 2010 року по теперішній час, у звязку з чим посилання позивача на факт його не проживання в зазначеній квартирі не відповідають дійсності. Спірна квартира була придбана ним та ОСОБА_5 за їх сумісні кошти.

Не погоджуючись із заявою про перегляд заочного рішення, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав відзив, в якому зазначив про її безпідставність та необґрунтованість. Представник зазначив, що ОСОБА_1 отримував копії позовної заяви з додатками, повідомлення про розгляд справи, в підтвердження чому є відповідні докази в матеріалах справи. Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що в квартирі АДРЕСА_2 він мешкає з 2010 року та дотепер, оскільки перебував в шлюбних стосунках з власником квартири ОСОБА_5, яку вони разом й придбали в 2011 року за сумісні кошти є надуманими та жодними доказами не підтверджені, в той час як в матеріалах справи є докази зворотного, які він нічим не спростував. Абсурдними є також посилання ОСОБА_1 на придбання квартири разом з ОСОБА_5, оскільки фактично квартира була отримана ОСОБА_5 на початку 1970-х р.р. як кооперативна, за яку пайові внески вона сплатила, отримавши в 1998 році свідоцтво про право власності на неї.

Присутні в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 наполягали на задоволенні заяви про перегляд заочного рішення з підстав, зазначених в ній. ОСОБА_1 пояснив, що не отримував ніяких повідомлень з суду, однак чи ставив він підпис на розписці про отримання повістки він не памятає. Фактично він мешкає в квартирі АДРЕСА_3, хоча зареєстрований в квартирі №8 будинку №5. Допускав ймовірність того, що можливо документи з суду все ж таки надсилались на його адресу.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви з підстав, викладених у відзиві. Суду пояснив, що на момент подання ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, йому не було відомо про наявність в провадженні суду справи за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту його проживання з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу. Зауважив, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, однак фактично мешкає в квартирі АДРЕСА_3, за яку й сплачує комунальні платежі.

Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши думку представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, в позовній заяві вказано, що фактично ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказані обставини відповідач беззаперечно підтвердив в судовому засіданні. На вказану адресу суд направляв відповідачеві копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження по справі та повідомлення про розгляд справи, призначений на 26.03.2018 року, що підтверджується розпискою та поштовим повідомлення про своєчасне отримання ним вказаних документів (а.с.29, 41), що спростовує його доводи відносно необізнаності з наявністю в провадженні суду справи, а відтак виключає будь-які порушення його права на захист. У встановлені строки відповідач не заявив про свою участь у справі, у випадку неможливості прибуття не повідомив про поважність таких причин, відзив на позовну заяву не подав.

З огляду на викладене, з урахуванням характеру спору та предмету суд правомірно розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження в заочному порядку.

Відповідачем та його представником також не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення.

Посилання відповідача, що квартира АДРЕСА_4 є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки як слідує зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2017 року (а.с.9) квартира належала ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва №С1258, виданого на підставі рішення Управління ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради від 29.07.1998 року.

Доводи відповідача, що він самостійно утримує вказану квартиру, сплачує за неї житлово-комунальні послуги також є неприйнятними, оскільки надана ним єдина копія квитанції про оплату таких послуг датовано 14.06.2017 року, та платником в них він не зазначений.

Всі інші доводи та мотивування, наведені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є субєктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту зясованих судом фактичних обставин, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Згідно правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03.04.2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», «… одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду res judicata, який наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Аналізуючи перелічені вище обставини, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2018 року, у звязку з чим вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2018 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати виготовлення повної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повну ухвалу суду складено 25.06.2018 року.

Суддя Євтушенко О.І.