Провадження № 4-с/760/89/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Федоренка Артема Матвійовича, заінтересована особа: ОСОБА_3, суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2017 заявник АТ «РОДОВІД БАНК» в особі представника Кононенка Д.А. звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного управління юстиції в м. Києві Федоренка А.М..

Дана скарга обґрунтована тим, що 14.04.2017 головним державним виконавцем Святошинського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Федлоренком А.М. були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу з мотивів того, що майно боржника, а саме транспортний засіб, знаходиться у розшуку понад один рік, а інше майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє. Вважає дані постанови такими, що винесені з порушенням норм матеріального права, а тому вони мають бути скасовані, оскільки державним виконавцем не були виконані усі необхідні дії для виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», чим порушено права та законні інтереси стягувача.

З наведених підстав, заявник просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Федоренка А.М. при винесенні постанов про повернення виконавчих документів стягувачу та скасувати постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.04.2017 у виконавчих провадженнях №44830643 та №44862663.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги у відсутності представника АТ «РОДОВІД БАНК», скаргу підтримує і просить задовольнити за наявними в матеріалах справи доказами.

Інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності сторін.

24.01.2018 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подану скаргу та матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні головного державного виконавця Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Федоренка А.М. перебували виконавчі провадження №44862663 за виконавчим листом № 2-3820/13 виданим 17.06.2014 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №37.3/МБ-003.07.1 від 19.01.2007 в сумі 789,12 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, що еквівалентно 6307,44 грн. та 233737,99 грн. - штрафні санкції, із них: 232782,03 грн. - загальний розмір пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та 955,96 грн. - три відсотки річних від суми простроченої заборгованості та № 44830643 за виконавчим листом № 2-3820/13 виданим 17.06.2014 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 2400,45 грн..

Постановами головного державного виконавця Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Федоренка А.М. від 14.04.2017 вищевказані виконавчі документи повернуті стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначено в даних постановах, під час виконання рішення суду встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб, який знаходиться в розшуку понад рік. Інше майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє.

Вбачається, що зазначена постанова винесена державним виконавцем необґрунтовано з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Стаття 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України гарантують обов'язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

В силу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Разом з цим, стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить також перелік дій державного виконавця, які він зобов'язаний, або має право вчиняти в під час виконавчого провадження.

Частина 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а п. 7 цієї статті встановлює, що боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Як свідчать досліджені в ході судового розгляду даної справи письмові докази, головним державним виконавцем, зазначені вимоги закону дотримані не були, оскільки ним не було здійснено усіх, передбачених законодавством дій для ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконання рішення суду.

Більш того, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження зазначених в оскаржуваній постанові обставин, зокрема, яким чином було встановлено про відсутність у боржника іншого майна, хоча суд витребовував у державного виконавця копію матеріалів виконавчого провадження та неодноразово викликав державного виконавця в судові засідання.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» державні виконавці наділені рядом повноважень, які вони зобов'язані або мають право здійснювати в ході здійснення виконавчих дій, зокрема такі повноваження передбачені статтею 18 даного Закону, проте державним виконавцем не надану суду доказів того, що ним в ході здійснення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №44830643 та №44862663 було вжито всіх можливих заходів для належного та в повному обсязі виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи, що державний виконавець, який неодноразово викликався судом для розгляду скарги, в судове засідання не з'явився, заперечень на скаргу не подав, скориставшись таким чином своїми правами, передбаченими нормами цивільно-процесуального законодавства та, не спростувавши доводи скаржника, суд вважає що оскаржувані постанови від 14.04.2017 про повернення виконавчих документів стягувачу винесені державним виконавцем передчасно без достатніх для того підстав, чим порушено права стягувача.

Враховуючи вищевикладене, вимоги скарги належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 247, 260-261, 352-355, 450-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Федоренка Артема Матвійовича, заінтересована особа: ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального правління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича по виконавчому провадженню № 44862663 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.04.2017.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича по виконавчому провадженню № 44830643 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.04.2017.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича по виконавчому провадженню № 44862663 від 14.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича по виконавчому провадженню № 44830643 від 14.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов`язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Федоренка Артема Матвійовича відновити виконавче провадження №44862663.

Зобов`язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Федоренка Артема Матвійовича відновити виконавче провадження № 44830643.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В.Лазаренко