Справа № 509/467/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.04.2017 р., ухваленому у даній справі, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42637,80 грн. та судовий збір у сумі 1544 грн.

07.11.2018 року, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про єдине судове засідання по вказаній справі, яке було призначено на 10.04.2017 р. о 11:00 год. відповідач не сповіщався належним чином, повістки, копії позову з додатками, ухвали про відкриття провадження по справі і копію заочного рішення поштою не отримував, а отримав його в канцелярії Овідіопольського райсуду Одеської області 25.11.2018 р., подавши до суду заяву про перегляд заочного рішення 01.11.2018 р. без пропуску строку на її подання, а ухвалення заочного рішення без його присутності позбавило відповідача його процесуальних прав на подання відзиву, письмових доказів та заперечень проти позову, право на участь в судових засіданнях, передбачених ч.ч. 2,3,6 ст. 43 ЦПК України, в яких було ухвалено заочне рішення без врахування і зясування всіх суттєвих, обєктивних обставин справи, зокрема, незаконного нарахування банком штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, що є подвійною відповідальністю на одне й теж порушення в порушення вимог ст. 61 Конституції України, ст. 549 ЦК України, про що було вказано у Правовій позиції ВСУ по справі № 6-2003 цс15 від 21.10.2015 р., позивачі звернулися до суду з пропущенням строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, передбаченим ст.ст. 256,261,267 ЦК України, що є окремою підставою для відмови в його задоволенні, так як банк знав про своє порушене право з 26.10.2012 р., а банк звернувся до суду лише 09.02.2017 р. однак не заявив про це позовом до відповідача, банком невірно розраховані проценти за користування кредитними коштами, на які розповсюджується строк позовної давності в порядку ст. 266 ЦК України, як до додаткової вимоги банку.

З зазначених підстав, відповідач у заяві просив суд скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідач (заявник) не з`явився, про дату, час та місце розгляду своєї заяви був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, однак від його представниці за ордером адвоката ОСОБА_2 до суду надійшло письмове клопотання, в якому вона підтримала заяву ОСОБА_1 та просила суд, розглянути заяву про перегляд заочного рішення без її присутності.

Представник позивачів АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, шляхом надіслання на електронну адресу банку електронного листа з повідомленням про дату, час та місце судового засідання, отриманого позивачами 08.11.2018 р. о 10:08:46 год., причини неявки суду не повідомив, заяви про проведення судового засідання без їх участі до суду не надіслав, що у відповідності до ч.ч. 1,4 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розглядові заяви.

Дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи, заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 284 ЦПК України - заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частини 1,4 статті 287 ЦПК України передбачають, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Стаття 288 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ЄСПЛ, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» від 23.02.2006 р. № 3477-IV є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство прав спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін немає права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99).

Саме виходячи із принципу «res judicata» та поважаючи і дотримуючись принципу верховенства права, норм Конституції України, ЄКПЛ і змагальності сторін у судовому процесі, рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених Законом (ст.ст. 10,13 ЦПК України) беручи до уваги, що по даній справі судом було проведено лише одне єдине судове засідання, в яке з поважних причин не зявився відповідач (неповідомлений належним чином, повістка не вручена) і суд не оголосив перерву для повторного виклику відповідача в порядку ст.ст. 223,224 ЦПК України (в редакції Закону на час ухвалення судового рішення) щодо ухвалення заочного рішення у випадку повторної неявки в судове засідання відповідача, сповіщеного належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, суд вважає, що викладені відповідачем (заявником) мотиви та доводи поважності його неявки в єдине судове засідання, про яке він не сповіщався належним чином, повістки за місцем реєстрації не отримував, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання», повістки, копії позову з додатками, ухвали про відкриття провадження по справі і копію заочного рішення поштою не отримував, банк, незаконно нарахував штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, що є подвійною відповідальністю на одне й теж порушення в порушення вимог ст. 61 Конституції України, ст. 549 ЦК України, про що було вказано у Правовій позиції ВСУ по справі № 6-2003 цс15 від 21.10.2015 р., позивачі звернулися до суду з пропущенням строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, передбаченим ст.ст. 256,261,267 ЦК України, що є окремою підставою для відмови в його задоволенні, так як банк знав про своє порушене право з 26.10.2012 р., а банк звернувся до суду лише 09.02.2017 р. однак не заявив про це позовом до відповідача, банком невірно розраховані проценти за користування кредитними коштами, на які розповсюджується строк позовної давності в порядку ст. 266 ЦК України, як до додаткової вимоги банку - заслуговують на увагу та є слушними і суттєвими, такими, що мають істотне значення для розгляду справи, з огляду на відсутність перелічених вище документів в матеріалах справи та беручи до уваги, що заочне рішення було ухвалено судом в першому судовому засіданні по суті, без оголошення перерви у звязку з неявкою відповідача.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 284,287,288 ЦПК України, ЄКПЛ, рішенням ЄСПЛ, суд,-

УХВАЛИВ :

1.Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити ;

2.Заочне рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.04.2017 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати ;

3.Суддя по вказаній справі, який призначить справу до розгляду, буде визначений згідно ст. 33 ЦПК України Автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Овідіопольського

районного суду ОСОБА_3