ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/479/18 Номер провадження 22-ц/814/59/18Головуючий у 1-й інстанції Федорак Л.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Триголов В.М, Одринська Т.В.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04 липня 2018 року (час ухвалення рішення з 08.41 по 08.45; дата виготовлення поновного тексту судового рішення - 04 липня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3, зареєстрований 2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №92, обґрунтовуючи заявлені вимоги фактичним припиненням шлюбних відносин з відповідачем та неможливістю зберегти сім'ю.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що зареєстрований 26 жовтня 2002 року Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 92, розірвано. Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не перевірив фактичні обставини, не взяв до уваги бажання відповідача зберегти сім'ю, не вжив заходів для збереження сім'ї - а не надав строк для примирення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Полтавської області від 18 липня 2018 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, передано до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Прядкіна О.В., судді: Бутенко С.Б., Карпушин Г.Л.

18 липня 2018 року Апеляційним судом Полтавської області відкрито апеляційне провадження у даній справі і ухвалою цього ж суду від 20 липня 2018 року закінчено підготовчі дії у справі та її призначено до слухання.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01 серпня 2018 року провадження у даній справі зупинено та надано сторонам строк на примирення строком 3 місяці.

Указом Президента України від 29.12.2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та Указом Президента України від 28.09.2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів» Апеляційний суд Полтавської області ліквідовано, утворено Полтавський апеляційний суд, суддів переведено до Полтавського апеляційного суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 18.10.2018 року, визначено новий склад суду, а саме: головуючий суддя Лобов О.А., судді учасники колегії: Пікуль В.П., Триголов В.М. та справу передано для розгляду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Лобова О.А., суддів учасників колегії: Пікуль В.П., Триголов В.М.

Ухвалою цього ж суду від 05 листопада 2018 року відновлено провадження у даній справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 21.11.2018 року, замінено суддю Пікуля В.П. на суддю Одринську Т.В. в зв'язку з перебуванням останнього у відпустці.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб за актовим записом № 92 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про народження у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народжена донька ОСОБА_7 (а.с.9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши фактичні взаємини подружжя, виходив з того, що фактичні шлюбні відносини припинені з 2008 року, сторони проживають окремо з початку 2018 року, позивач не бажає відновлювати сімейно-шлюбні відносини. Примирення між подружжям не можливе.

Апеляційний суду погоджується з висновками суду першої інстанції, який відповідає обставинам по справі і вимогам діючого законодавства.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до вимог ст.111, ст.112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд практично не вжив заходів щодо примирення подружжя, так як не дав строк на примирення, тобто формально не вжив заходи для примирення сім'ї, не спростовують висновок суду про те, що збереження сім'ї неможливе, оскільки ухвалою апеляційного суду сторонам надавався строк для примирення, проте жодних спроб до примирення між сторонами не здійснено. Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_4 до апеляційного суду з заявою про відмову від позову про розірвання шлюбу не зверталась, що свідчило б про її бажання припинити шлюб.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні стосунки і вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Зважаючи на те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач заперечує проти можливості відновлення таких стосунків з відповідачем та звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу і, враховуючи, що примушення дружини до збереження шлюбу є порушенням її права на особисту свободу, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та розірвав шлюб.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він категорично заперечує проти задоволення позову, оскільки бажає зберегти сім'ю, не можуть бути взяті судом до уваги, так як примушення жінки до збереження шлюбу є порушенням її права на особисту свободу.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що розірвання шлюбу суперечить інтересам неповнолітньої доньки сторін, оскільки дитина має рости та розвиватись у повноцінній родині, також відхиляються апеляційним судом, оскільки положеннями ч.2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

З урахуванням встановленого, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21.11.2018 року.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді : В.М.Триголов

Т.В. Одринська