Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/394/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
Є.У.№ 310/1296/16 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Воробйової І.А.

секретар: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_4звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 31.10.2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалено рішення, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1200 грн. щомісячно, тобто по 600 грн. щомісячно на кожну дитину.

На даний час вона не може влаштуватися на постійну роботу, бо весь час присвячує вихованню дітей. Має мінливі доходи та знаходиться у тяжкому матеріальному становищі.

Разом з тим, матеріальне становище відповідача змінилося. Він працює в поліції м.Бердянська та його доходи збільшилися в рази.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2014 року на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і призначити аліменти в розмірі 2/6 частин від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину; відкликати з виконання виконавчий лист №310/6741/14-ц, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у справ за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2014 року на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і призначити аліменти в розмірі 2/6 частин від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей.

Відкликано з виконання виконавчий лист №310/6741/14-ц, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у справ за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 26 серпня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач заперечував проти оскаржуваного рішення суду, погоджуючись з тим, що стягнений у 2014 році розмір аліментів є замалим, але просив стягнути з нього по 900 гр. щомісячно на кожну дитину. При цьому, як зазначив відповідач, саме цей розмір буде достатнім для утримання дітей та не порушуватиме його права тому що він має іншу сім'ю яка також потребує утримання.

Досліджуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає їх такими, що не тягнуть скасування оскаржуваного судового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач працює старшим дільничним офіцером поліції у ГУНП в Запорізькій області та має стабільний заробіток.

Сам відповідач не заперечує проти необхідності зміни розміру аліментів в сторону їх збільшення, хоча на час розгляду справи у першій інстанції взагалі заперечував проти позову.

Стягнений судом розмір аліментів за рішенням суду від 31.10.2014р. на даний час не забезпечує дотримання прав дітей та їх належний життєвий рівень.

Тому судова колегія погоджується з тим, що наразі виникла потреба у зміні розміру аліментів.

Стаття 192 СК України надає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На час ухвалення оскаржуваного судового рішення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що немає підстав для збільшення розміру аліментів є безпідставним.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що, у разі зміни матеріального або сімейного стану одержувача аліментів або платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів шляхом їх присудження у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

На час ухвалення оскаржуваного судового рішення відповідач працював. Як на той час так і натепер він має стабільний заробіток.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції стягнув аліменти не у твердій грошовій сумі, а у частці від заробітку відповідача, що відповідає закону.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач має власне житло, не бажає працювати, отримала допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку надавати дітям належне утримання.

Так, визначений судом першої інстанції розмір аліментів по 1/6 частці заробітку відповідача на кожну дитину ( разом 2/6 частки) не суперечить розміру, визначеному у ст. 183 СК та визначений у урахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК.

За ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За ст. 183 ЦК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ч. 5 зазначеної статті той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Посилання відповідача на бажання сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі не узгоджується з положеннями ст. 184 СК за якими такий розмір аліментів визначається за заявою одержувача аліментів, а не їх платника.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції розмір та порядок стягнення аліментів визначений правильно та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13.03.2018 р.

Головуючий:

Судді: