ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/333/18 Номер провадження 22-ц/814/100/18Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Панченко О.О., Триголов В.М.,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 липня 2018 року (час постановлення ухвали з 14.36 по 15.30; дата виготовлення повного тексту ухвали - 24 липня 2018 року) у справі за скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федька Євгена Олександровича; боржник у виконавчому провадженні - Шишацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Приватне підприємство «Агроекологія» звернулося до суду із вказаною скаргою, просило ухвалити рішення, яким поновити строк на оскарження рішення державного виконавця, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федька Є.О. від 05 березня 2018 року ВП №52347812 про відкладення проведення виконавчих дій.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що рішення державного виконавця про відкладення виконавчих дій суперечить вимогам закону, оскільки касаційне оскарження судового рішення та відкриття касаційного провадження не може бути перешкодою для виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 липня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги за недоведеністю.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство «Агроекологія», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити подану скаргу .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що висновок суду першої інстанції про законність дій державного виконавця суперечить ст.124 Конституції України, ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст.18 ЦПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини, якими встановлена презумпція обов'язковості судових рішень

У відзиві на апеляційну скаргу Чистякова Л.А., представник Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, посилається на фактичні обставини, які не заперечуються учасниками справи, та стверджує, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження».

Аналогічні доводи і пояснення наведені у відзиві на апеляційну скаргу, поданому Шишацьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у межах заявлених вимог, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Зінківського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2017 року задоволено скаргу ПП «Агроекологія» - зобов'язано Шишацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Полтавській області повернути стягувачу ОСОБА_4 без виконання виконавчий лист №530/173/16-ц, виданий 02 вересня 2016 року Зінківським районним судом Полтавської області.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 11 січня 2018 року на підставі заяви ПП «Агроекологія» відкрито виконавче провадження №55502081 про примусове виконання ухвали Зінківського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2017 року. Боржнику - Шишацькому районному відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області, надано десять днів для виконання судового рішення немайнового характеру.

17 січня і 22 січня 2018 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області отримані повідомлення від Шишацького районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про направлення до Зінківського районного суду Полтавської області запитів про повернення державному виконавцю оригіналу виконавчого листа №530/173/16-ц від 02 вересня 2016 року.

Згідно відповідей Зінківського районного суду Полтавської області, надісланих на адресу Шишацького районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області у період з 23 жовтня 2017 року по 05 лютого 2018 року, цивільна справа №530/173/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі 26 квітня 2017 року направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 05 березня 2018 року відкладено проведення виконавчих дій у зв'язку з наявністю обставин, які позбавляють боржника виконати рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист, який за судовим рішенням має бути повернутий стягувану, міститься у цивільній справі № 530/173/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі, яка перебуває у суді касаційної інстанції, отже боржник у виконавчому провадженні - Шишацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, позбавлений можливості виконати рішення суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судові рішення виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що однією із засад виконавчого провадження є обов'язковість судових рішень (п.2 ч.1 ст.2). Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зокрема зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1, п.2 ч.2 ст.18).

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову (ст.32).

Норми ч.3 - ч.5 ст.18 Закону не наділяють державного виконавця повноваженнями щодо витребування у суду документів, які містяться у матеріалах справи, що перебуває у провадженні суду.

Виходячи з приписів ст.6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та відсутності правового механізму з отримання третіми особами, які не є учасниками справи, документів, що містяться у справі, яка перебуває у провадженні суду, вимога державного виконавця про видачу йому документа буде протизаконною.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи: покладення судовим рішенням на державного виконавця обов'язку повернути стягувачеві виконавчий лист, який знаходиться у справі, що перебуває у провадженні суду касаційної інстанції, слід дійти висновку про наявність у державного виконавця об'єктивних обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій.

Окрім того, очевидним є те, що задоволення скарги у цій справі з урахуванням встановлених обставин не забезпечить або ж не буде сприяти негайному виконанню ухвали Зінківського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2017 року, оскільки державний виконавець не вправі діяти у спосіб, не передбачений законом.

Правова колізія, що виникла, може бути усунута виключно на законодавчому рівні.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2018 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: О.О. Панченко

В.М.Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов