Провадження № 2/263/414/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Соловйова О.Л., при секретарі Корольовій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, треті особи ОСОБА_2, Центральний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, приватний підприємець ОСОБА_3, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі за текстом Центральний ВП ГУНП в Донецькій області), в процесі розгляду справи за клопотанням позивачки відповідача замінено на Головне управління Національної поліції в Донецькій області (далі за текстом ГУНП в Донецькій області), зміст позовних вимог уточнювала, просила визнати за нею майнове право власності на телефон моделі «Lenovo A916», IMEI: 94112.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.05.2017 року на блокпосту №23 Мангушського району Донецької області співробітниками поліції було вилучено належний їй телефон - «Lenovo A916». В обґрунтування такого вилучення працівники поліції зазначили, що телефон відповідно до інформації бази даних перебуває у розшуку з березня 2017 року, як такий, що викрадений. При цьому ніякої підозри у вчиненні злочину позивачці пред'явлено не було. Вона зазначає, що вилучений працівниками поліції мобільний телефон є її особистою власністю, який було придбано у магазині «СМАРТ» 15.12.2015 року, розташованому у м.Маріуполі. ОСОБА_1 наполягає, що користується телефоном більш ніж 2 роки, наведене підтверджується інформацією, яка міститься у пам'яті мобільного телефоном контактами, файлами, фотографіями та персональними повідомленнями, дата створення яких передує оголошенню телефону у розшук. Для підтвердження свого права власності на спірній телефон позивачкою було надано працівникам поліції коробку та чек, що підтверджують придбання нею мобільного телефону, при цьому на коробці від мобільного телефону зазначено IMEI 41419, а на самому телефоні вказано ІМЕІ 94112. Позивачка стверджує, що на момент придбання нею цього мобільного телефону у магазині були для продажу ще декілька мобільних телефонів аналогічної моделі, з огляду на що ОСОБА_1 робить висновок про можливість випадкової підміни коробки від іншого телефону, що призвело до різниці в ІМЕІ її телефону та ІМЕІ, вказаного на коробці. 13.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про проведення розслідування за фактом вилучення в неї мобільного телефону, в ході проведення якого позивачці стало відомо, що 04.03.2017 року до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області звернулась ОСОБА_2 із заявою про те, що її неповнолітня онука втратила у поліклініці телефон аналогічної моделі, який також нею було придбано у магазині «СМАРТ» у січні 2016 року. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду з метою підтвердження належності їй вилученого у позивачки мобільного телефону.

В судовому засіданні позивачка підтримала доводи, викладені в уточненій позовній заяві та наполягала на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Зазначила, що телефон у позивачки працівниками поліції було вилучено на законних підставах оскільки ІМЕІ цього мобільного телефону співпав з кодом телефону, про втрату якого було заявлено ОСОБА_2, яка звернулась з заявою про втрату мобільного телефону до Центрального ВП ГУНП у Донецькій області та надала документи, підтверджують її право власності саме на цей мобільний телефон. За переконанням представника відповідача дії працівників поліції були суворо регламентовані необхідністю розшуку телефону про втрату якого заявила ОСОБА_2, визначення належного власника телефону знаходиться поза межами наданих повноважень.

В судовому засіданні представник третьої особи Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Зазначила, що при перевірці мобільного телефону, який перебував у користуванні ОСОБА_1 було виявлено, що цей телефон знаходиться у розшуку, який ініційовано Центральним ВП ГУНП в Донецькій області перевірка здійснювалась за ІМЕІ телефону. Зауважила, що при втраті будь-якої речі громадянин звертається до відділу поліції з відповідною заявою про втрату речі, до такої заяви додаються докази права власності заявника на загублену річ. Так, із заявою про втрату мобільного телефону до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області звернулась ОСОБА_2, якою до вказаної заяви було додано ІМЕІ втраченого мобільного телефону та коробка з цього телефону. З огляду на той факт, що при перевірці ІМЕІ мобільного телефону ОСОБА_1 код співпав з кодом телефону, про втрату якого було заявлено ОСОБА_2, вважає, що цей телефон було вилучено у позивачки працівниками поліції на законних підставах. Вилучені працівниками поліції речі в подальшому передаються до камери зберігання речових доказів, які можуть знаходитись там безстроково.

В судовому засіданні третя особо ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки при огляді в судовому засіданні, наданого їй мобільного телефону «Lenovo A916», ІМЕІ 94112, який зберігався у камері схову речових доказів Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, онука останньої заявила, що наданий мобільний телефон не є тим телефоном, який був загублений при обставинах, вказаних у її зверненні до органів поліції.

В судове засідання третя особа приватний підприємець ОСОБА_3 не з'явилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, зясувавши правові позиції сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами та витребувані судом докази, приходить до висновку для достатність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 При цьому суд виходить з наступного.

Так, при розгляді даної справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Положеннями ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу.

В свою чергу, враховуючи те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача, а також можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідного до гарантійного талону магазину «СМАРТ», у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_6, 15.12.2015 у наведеному магазині було придбано мобільний телефон «Lenovo A916», серійний номер/ІМЕІ 41419 за ціною 2 992 грн., строком гарантії 06 місяців /а.с.9/. З огляду на той факт, що оригінал цього гарантійного талону перебуває у ОСОБА_1, суд робить висновок, що дійсно наведений мобільний телефон було придбано саме позивачкою.

Згідно із матеріалами за повідомленням ОСОБА_2, наданих представником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, /а.с. 110-115/ - 04.03.2017 до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області надійшла письмова заява громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що її онука втратила свій мобільний телефон з особистої необережності. В ході перевірки була опитана ОСОБА_2, яка пояснила, що 24.02.2017 онука знаходилась у приватній клініці «Оптіка Лотос» по вул. Троїцькій в м. Маріуполі, де нею з особистої необережності було втрачено мобільний телефон - «Lenovo A916», ІМЕІ 94112, як зазначено у висновку, затвердженого начальником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області полковником поліції ОСОБА_7 02.04.2017. У вказаних матеріалах міститься:

-заява ОСОБА_2 про втрату наведеного мобільного телефону, зареєстрована Центральним ВП ГУНП в Донецькій області 04.03.2017;

-пояснення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, онуки ОСОБА_2, відповідно до яких зазначено, що 24.02.2017 втрачено мобільний телефон «Lenovo A916», ІМЕІ 94112, який перебував у неї в користуванні;

-коробка від мобільного телефону «Lenovo A916», із зазначенням ІМЕІ 94112

-повідомлення Центрального ВП ГУНП в Донецькій області на ім'я ОСОБА_2 про спрямування матеріалів проведеної перевірки до Лівобережного ВП м. Маріуполя.

21.05.2017 року на блокпосту № М-23 при здійсненні особистої перевірки громадянки ОСОБА_1, у останньої було вилучено мобільний телефон «Lenovo A916», із зазначенням ІМЕІ 94112, який відповідно до інформації бази даних «РІЧ» перебуває у розшуку.

Згідно із матеріалами перевірки за повідомленням БП М23 /а.с.101-109/, наданих Центральним ВП ГУНП в Донецькій області, 15.06.2017 до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з Мангушського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області надійшов матеріал за фактом вилучення мобільного телефону «Lenovo A916», ІМЕІ 94112 у громадянки ОСОБА_1 на блокпосту № М-23, який (телефон) знаходився у розшуку за Центральним ВП м. Маріуполя. В ході перевірки була опитана ОСОБА_1, яка пояснила, що 15.12.2015 її чоловік ОСОБА_9 придбав вилучений у неї мобільний телефон у магазині «СМАРТ», розташований за адресою м. Маріуполь, пр. Металургів, 58 і подарував їй цей телефон. Про те, що даний телефон перебував у розшуку, який оголошено Центральним ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 відомо не було. З огляду на наведені обставини, згідно із висновком за матеріалами ЖЄО № 14146 від 26.05.2017 перевірка вважається закінченою, при встановленні місця мешкання заявниці ОСОБА_2 Центральним ВП ГУНП в Донецькій області прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 вилученого у ОСОБА_1 мобільного телефону, що зазначено у висновку від 15.06.2017, затвердженому начальником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області полковником поліції ОСОБА_7 15.06.2017 /а.с.102/. Крім викладеного висновку у даних матеріалах перевірки містяться:

-супровідний лист Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області на адресу Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, відповідно до якого адресату спрямовуються матеріали за фактом вилучення мобільного телефону «Lenovo A916», ІМЕІ 94112 та вказаний мобільний телефон;

-рапорти старшого інспектора чергової частини Мангушського ВП ОСОБА_10 та інспектора Жернакова Д.С., про те, що 21.05.2017 року о «10-37» год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.05.2017 року о «10-36» год. на блокпосту М-23 затримано громадянку ОСОБА_1 у якій в користуванні перебуває мобільний телефон «Lenovo A916», що знаходиться у розшуку Центрального ВП;

-протокол огляду місця події, складеного слідчим СВ Мангушського ВП 21.05.2017 року у період з 11-15 год. до 11-30 год., згідно із яким у присутності понятих на блокпосту М-23 у громадянки ОСОБА_1 вилучено мобільний телефон «Lenovo A916», ІМЕІ 94112;

-пояснення громадянки ОСОБА_1, надані в.о. начальника Мангушського ВП, відповідно до яких остання зазначає, що вилучений у неї мобільний телефон є її особистою власністю;

-рапорт старшого оперативно уповноваженого Центрального ВП ОСОБА_11, відповідно до якого при неодноразових відвідуваннях місця мешкання заявника ОСОБА_2, за адресою м. Маріуполь, вул. Таганрозька,255-127, двері квартири ніхто не відчиняє, згідно зі поясненнями сусідів за наведеною адресою ніхто не проживає.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 вважає себе власником мобільного телефону «Lenovo

A916», ІМЕІ 94112, який у неї було вилучені при зазначених вище обставинах, 13.06.2017 остання звернулась до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з заявою щодо проведення розслідування факту вилучення в неї мобільного телефону, який належить, як вважає заявниця, їй на законних підставах, що, зокрема, підтверджується списком контактів, медіа-інформацією та повідомленнями, які містить спірний мобільний телефон (а.с.6).

За інформацією наданою Центральним ВП ГУНП в Донецької області, станом на момент звернення ОСОБА_1 спірний мобільний телефон перебуває у камері сховища речових доказів Центрального ВП ГУНП в Донецькій області. З метою повернення вказаного мобільного телефону, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду, оскільки належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства /а.с.7-8/

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право власності позивачки на мобільний телефон «Lenovo A916», ІМЕІ 94112 дійсно на теперішній час підлягає судовому захисту у обраний позивачем спосіб, оскільки наданими суду доказами підтверджується наявність між сторонами спору щодо належності ОСОБА_1 цього телефону, що породжує у позивачки право на звернення до суду за захистом прав власника, які вона вважає порушеними.

Відповідно до ч.11 ст.1 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» визначено поняття «міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання» - це унікальна кодова послідовність (комбінація) цифр або цифр та літер, яка присвоюється виробником обладнання кожній одиниці кінцевого обладнання, що використовується в телекомунікаційній мережі.

Згідно із п.3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 за №295, електронний код (ідентифікатор) кінцевого обладнання - код, який присвоюється виробником технічних засобів телекомунікацій для унікальної ідентифікації кінцевого обладнання (міжнародні серійні коди IMEI, ESN, MEID тощо).

Тобто, всі мобільні телефони та інші технічні засоби безпровідного доступу до телекомунікаційної мережі мають відповідні електронні коди, що присвоюються виробником технічних засобів, і відповідно, ідентифікація кожного такого засобу має проводитися по такому ідентифікатору.

Дійсно, при розгляді судом даної справи встановлена невідповідність ІМЕІ спірного телефону з ІМЕІ телефону, вказаного у гарантійному талоні про придбання телефону «Lenovo A916», оригінал якого перебуває у ОСОБА_1 та який є документом, підтверджуючий право власності позивачки на спірний мобільний телефон.

При розгляді судом даної справи встановлено, що дійсно, вилучений при вказаних вище обставинах у ОСОБА_1 мобільний телефон «Lenovo A916» має ІМЕІ 94112, який зазначено у заяві ОСОБА_2 про втрату мобільного телефону та вказано на коробці від мобільного телефону, яка перебуває у ОСОБА_2

При розгляді судом даної цивільної справи встановлено, що мобільний телефон «Lenovo A916» з ІМЕІ 94112 та мобільний телефон «Lenovo A916» з ІМЕІ 41419 придбані у одній торгівельній точці у приватного підприємця ОСОБА_6 у магазині СМАРТ, що знаходиться за адресою м. Маріуполь, пр. Металургів, 58 «а», приблизно у один проміжок часу в період грудня 2015-січня 2016 року. Вказані відомості містяться у гарантійному талоні, наданому ОСОБА_1 та у матеріалах перевірки за заявою ОСОБА_2, наданими Центральним ВП ГУНП в Донецькій області (в поясненнях ОСОБА_2В.) При цьому, висновок про те, що саме кожною із сторін - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано по мобільному телефону аналогічної моделі - «Lenovo A916» - суд робить аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності як вже зазначалось вище в матеріалах цивільної справи міститься гарантійний талон на вказану модель телефону з зазначенням ІМЕІ 41419 (наданий ОСОБА_1О.) та копія коробки з мобільного телефону «Lenovo A916» з ІМЕІ 94112, яку надано ОСОБА_2 при зверненні до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області із заявою про втрату цього телефону.

Відповідно до витребуваної в ході розгляду даної справи інформації ПрАТ «Київстар» відомостей про використання мобільного терміналу ІМЕІ 94112 у період часу з 15.12.2015 (моменту придбання ОСОБА_1 спірного мобільного телефону) по 28.11.2017 (дата постановлення судом ухвали про витребування вказаних доказів) /а.с.39-84/ встановлено, що в період з 07.04.2016 по 21.05.2017 мобільним телефоном із наведеним ІМЕІ активно користувались, у зв'язку з чим з цього телефону здійснювались вхідні та вихідні дзвінки, отримувались СМС-повідомлення тощо. Користування мобільним телефоном з ІМЕІ 94112 здійснювалось у наведений період безперервно, зокрема в період з 24.02.2017 (дата зазначена у заяві ОСОБА_2, коли її онукою було втрачено мобільний телефон) до 21.05.2017 (моменту вилучення у ОСОБА_1 мобільного телефону).

Відповідно до ст. 318 ЦК України суб'єктами права власності є Українській народ та інші суб'єкти цивільних відносин, визначені ст. 2 цього Кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Для застосування судом такого способу захисту порушеного права власності, позивач має довести, що спірне майно дійсно належить йому на праві власності.

З огляду на викладені норми матеріального права, враховуючи викладені вище відомості, встановлені при розгляді даної цивільної справи, суд погоджується з посиланням ОСОБА_1, що фактично мобільний «Lenovo A916» з ІМЕІ 94112 перебував у її користуванні з моменту його придбання 15.12.2015, до моменту його вилучення співробітниками поліції 21.05.2017. При цьому, при заповненні гарантійного талону на цей телефон продавцем допущено технічну описку та зазначено у наведеному талоні ІМЕІ іншого телефону аналогічної моделі 41419, який було продано ОСОБА_2, та який в подальшому перебував у користуванні у її неповнолітньої онуки. Суд вважає, що є слушними посилання позивачки на той факт, що вказана описка у гарантійному талоні мала місце через те, що коробки з мобільних телефонів, на яких міститься інформація про ІМЕІ конкретного телефону, було переплутано при реалізації, з огляду на що фактично її мобільний телефон було продано з коробкою від іншого телефону аналогічної моделі та, відповідно, подібна ситуація мала місце при придбанні мобільного телефону ОСОБА_2, яка здійснювалась у тієї ж точці роздрібного продажу.

Внаслідок вказаних обставин, при оголошенні мобільного телефону «Lenovo A916», який перебував у користуванні ОСОБА_2, у розшук, ОСОБА_2 у її заяві до поліції помилково було вказано ІМЕІ розшукуваного телефону, інформацію про який остання отримала з коробки телефону та, відповідно, органами поліції помилково розшукувався мобільний телефон «Lenovo A916» з ІМЕІ 94112, яким добросовісно і відкрито користувалась ОСОБА_1, яка набула право власності на цей телефон на законних підставах.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу наведеної норми матеріального права надходить, що позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на жилий будинок, автомашину тощо.

Як вже зазначалось вище, право власності ОСОБА_1 на мобільний телефон «Lenovo A916» з ІМЕІ 94112 на теперішній час не визнається відповідачем, а отже підлягає судовому захисту. При цьому при розгляді судом даної справи об'єктивними та належними доказами доведено, що вказаний мобільний телефон належить саме позивачці, отже суд приходить до висновку про доцільність визнання за позивачкою права власності на цей мобільний телефон.

Частиною1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) передбачено що судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене з відповідача ГУНП в Донецькій області на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений позивачкою при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.318, 318, 1167 ЦК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, треті особи: ОСОБА_2, Центральний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, приватний підприємець - ОСОБА_3, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на мобільний телефон моделі «Lenovo А916», IMEI: 94112.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Соловйов