Справа № 610/804/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Носова Г.С.,

за участю секретаря Виноградської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/804/18 (пр. № 2/610/474/2018) за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2018 року судом одержано позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.11.2014 року в розмірі 55345,77 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), укладеної 03.11.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1, відповідач отримав кредит у розмірі 17528,59 грн. в порядку та на умовах, встановлених Генеральною угодою, Умовами та правилами надання банківських послуг, із встановленими Генеральною угодою порядком та строками погашенням кредиту.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 18.03.2018 року виникла заборгованість у розмірі 55345,77 грн., тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивача у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що 10.11.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № SAMDN50ОТС001541051. 03.11.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідачу був наданий кредит в сумі 17528,59 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на суму залишку заборгованості за кредитом, в порядку та на умовах, визначених Генеральною угодою, з погашенням заборгованості починаючи з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання банку щомісячного платежу, зі сплатою штрафу в разі порушення строків погашення заборгованості відповідно до Генеральної угоди.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у Генеральній угоді.

Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, порушив умови договору, наслідком чого стало виникнення заборгованості. Загальна сума заборгованості станом на 18.03.2018 року становить 55345,77 гривень, з них:

17233,93 гривень - заборгованість за кредитом,

10408,32 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом,

25951,70 гривень - заборгованість по пені та комісії,

1751,82 гривень - штраф.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором № б/н від 03.11.2014 року (а.с.4), заявою (а.с.5), Генеральною угодою (а.с.6), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.7-30 ), та іншими матеріалами справи.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання боржником грошових зобов'язань за кредитним договором суперечить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення, суд приходить висновку, що вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 штрафу, а саме: 1751,82 грн., що зазначений у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Частиною третьою ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року прийшов до висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Отже, установивши, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання та враховуючи бездіяльність банку, що сприяла її збільшенню, а також, що внаслідок стягнення кредитної заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший за розмір заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшити розмір пені з 25951,70 грн. до 17233,93 грн., яку стягнути з відповідача на користь банку.

Відзиву на позов, письмових заперечень проти позовних вимог, доказів про сплату кредиту відповідач суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, що завдає збитків позивачу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 44876,18 грн., з яких:

заборгованість за кредитом 17233,93 грн.;

заборгованість по процентам за користування кредитом 10408,32 грн.;

заборгованість за пенею та комісією 17233,93 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору (а.с. 1). У зв'язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 612, 616, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.11.2014 року у розмірі 44876,18 грн. (сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят шість гривень вісімнадцять копійок), яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом 17233,93 грн.;

заборгованість по процентам за користування кредитом 10408,32 грн.;

заборгованість за пенею та комісією 17233,93 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1428 гривень (одна тисяча чотириста двадцять вісім) грн. 62 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 64200, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Суддя Г.С. Носов