Єдиний унікальний номер 229/3574/15-ц Номер провадження 22-ц/4804/91/18
Головуючий у 1 інстанції: Рагозіна С.О. Єдиний унікальний номер229/3574/15-ц
Суддя-доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/4804/91/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу № 229/3574/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» Білої Ірини Володимирівни до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року (суддя Рагозіна С.О.),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 106 323,34 грн..

Позовна заява мотивована тим, що 19 жовтня 2012 року між

ПАТ «Укрбізнесбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір

№ КАВНКФ/1004799.1, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 166 400 грн., строком до 18 жовтня 2019 року, зі сплатою 14,99 % річних. З метою забезпечення виконання вказаного зобов'язання 19 жовтня 2012 року між банком та ОСОБА_4, а також між банком та ОСОБА_5 були укладені договори поруки, відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором від 19 жовтня 2012 року № КАВНКФ/1004799.1. У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитом, станом на 14 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 106 323,34 грн., з яких: сума заборгованості за основним кредитом - 105 043,46 грн., у тому числі прострочена - 4 014,81 грн., заборгованість за процентами - 630,92 грн., заборгованість за сплату щомісячної комісії - 648,96 грн.. 23 липня 2015 року банк направляв відповідачам письмову вимогу щодо сплати заборгованості за кредитним договором та запропонував виконати вимогу у наступні строки: позичальнику - протягом 30 днів, поручителям - протягом 35 днів, проте вимоги банку не були виконані.

З урахуванням викладеного, ПАТ «Укрбізнесбанк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 19 жовтня 2012 року № КАВНКФ/1004799.1 на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» у розмірі 106 323,34 грн..

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 листопада

2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2016 року апеляційну скаргу позивача відхилено, рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 20 червня 2018 року касаційну скаргу позивача задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції від 23 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Посилається на помилкове твердження суду про те, що станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором відсутня, ОСОБА_3 належним чином виконує зобов'язання за кредитним договором. Станом на 14 грудня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає 94 228,15 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 93 044,15 грн., сума заборгованості за відсотками 534,94 грн., сума заборгованості по щомісячній комісії у розмірі 648,96 грн.. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи сам факт набуття права вимоги за кредитним договором та неповернення кредитних коштів за цим договором, банк вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень - судових повісток позивачеві 07.11.2018 року, відповідачем - 03.11.2018 року.

Згідно із ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими ґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні данні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2012 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № КАВНКФ/1004799.1, відповідно до умов якого останній отримав у тимчасове користування довгостроковий кредит на споживчі цілі у розмірі 166 400 грн., строком до 18 жовтня 2019 року, зі сплатою 14,99 % річних. Проценти нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році.

На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 19 жовтня 2012 року між банком та ОСОБА_4, між банком та ОСОБА_5 були укладені договори поруки, відповідно до умов яких, поручителі зобов'язувались солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № КАВНКФ/1004799.1.

Відповідно до пункту 3.1 договорів поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Постановою Правління Національного Банку України від 23 квітня 2015 року №265 відкликано банківську ліцензію та постановлено ліквідувати ПАТ «Укрбізнесбанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 24 квітня 2015 року № 87 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білу І. В..

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 25 серпня 2015 року № 155/10 делеговано повноваження ліквідатора

ПАТ «Укрбізнесбанк» уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку Білій І. В..

Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на те, що відповідач прострочив виконання щомісячних платежів згідно з графіком у зв'язку з чим банк на підставі пункту 6.3 кредитного договору та статей 1050, 1054 ЦК України достроково змінив умови договору.

Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами.

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за договором (кредит, проценти за користування кредитом, суми комісії) у строки, визначені графіком і договором.

Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується сплатити банку: щомісячно не пізніше останнього поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору в розмірі 0,39 % від суми кредиту.

Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойок і збитків у випадку непогашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску по кредиту згідно графіку.

Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що він не має заборгованості за кредитним договором. На початку 2015 року він мав заборгованість за два місці - січень та лютий 2015 року, що було пов'язано із припиненням діяльності відділення банку у місті, деякий час платежі для цього банку не приймалися банківськими установами міста. На час розгляду справи заборгованість погашена та він сплачує платежі згідно графіка.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що відповідач не має заборгованості за кредитним договором на час розгляду справи, тому відсутні підстави для задоволення позову.

З вказаним висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального права.

Із наявних у справі копій планового графіку погашення кредиту і оплати комісій, відсотків, що є додатком №1 до кредитного договору № КАВНКФ/1004799.1 від 19 жовтня 2012 року та квитанцій про погашення кредиту, наданих відповідачем, вбачається, що платежі в погашення кредиту, відсотків і комісії сплачувались відповідачем ОСОБА_3 щомісячно, за виключенням січня, лютого, червня 2015 року. Так, згідно з графіком слід було сплатити до 31.01.2015 року 4 092,80 грн. (1980,95 грн. - сума кредиту, 1 462,89 грн. проценти, 648,96 грн. - комісія), до 28.02.2015 року слід було сплатити 3 928,27 грн. (1980,95 грн. - сума кредиту, 1 298,36 грн. проценти, 648,96 грн. - комісія), до 30.06.2015 року слід було сплатити 3 923,51 грн. (1980,95 грн. - сума кредиту, 1 293,60 грн. проценти, 648,96 грн. - комісія), однак, платежі у зазначені строки внесені не були.

Згідно з копіями квитанцій відповідач сплатив 03 березня 2015 року 3 600 грн., 12 березня 2015 року 4 050 грн., 12 травня 2015 року 4 000 грн., 31 липня 2015 року 4 000 грн..

Квитанцій про сплату платежів згідно графіка до 31.01.2015 року, до 28.02.2015 року, до 30.06.2015 року не надано.

В подальшому відповідачем була сплачена заборгованість та станом на 06 листопада 2018 року (на час розгляду справи апеляційним судом) згідно розрахунку, наданого позивачем, простроченої заборгованості за тілом кредиту та комісією немає, наявна прострочена заборгованість за процентами в сумі 19, 32 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 6.3 кредитного договору визначено право банку вимагати від позичальника дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойок і збитків у випадку непогашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску по кредиту згідно графіка.

Оскільки встановлені випадки непогашення позичальником щомісячного внеску по кредиту згідно графіка у січні, лютому, червні 2015 року позивач має право вимагати дострокового повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом та комісії. При цьому факт подальшого погашення заборгованості та відсутності заборгованості із сплати поточних платежів на час розгляду справи судом першої інстанції не має правового значення, оскільки право вимагати дострокового повернення кредиту виникло у позивача через непогашення позичальником щомісячного внеску по кредиту згідно графіка.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 06.11.2018 року загальна сума боргу позичальника становить 24 228,38 грн., з яких: за основним боргом (тілом кредиту) - 23 502 грн., у тому числі прострочена заборгованість 0,00 грн., за нарахованими процентами 77,22 грн., у тому числі прострочена заборгованість 19,32 грн., за нарахованими комісіями 648,96 грн., у тому числі прострочена заборгованість 0,00 грн..

Згідно з договором поруки від 19 жовтня 2012 року ОСОБА_4 зобов'язалась солідарно разом із боржником нести відповідальність у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № КАВНКФ/1004799.1 від 19 жовтня 2012 року на суму 166 400 грн. зі сплатою 14,99% річних та щомісячної комісії в розмірі 0,39% від суми кредиту із встановленим строком погашення до 18 жовтня 2019 року.

Згідно з договором поруки від 19 жовтня 2012 року ОСОБА_5 зобов'язалась солідарно разом із боржником нести відповідальність у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № КАВНКФ/1004799.1 від 19 жовтня 2012 року на суму 166 400 грн. зі сплатою 14,99% річних та щомісячної комісії в розмірі 0,39% від суми кредиту із встановленим строком погашення до 18 жовтня 2019 року.

30 липня 2015 року кожному з відповідачів була вручена вимога про сплату заборгованості за кредитним договором станом на 21.07.2015 року в сумі 112 587,96 грн..

Оскільки боржником порушено умови договору в частині щомісячної сплати платежів, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поручились за виконання боржником умов договору, слід стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно, а також з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 06.11.2018 року в розмірі 24 228,38 грн..

Згідно із частинами 1,13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем у даній справі сплачено судовий збір при подачі апеляційної скарги 1 169,55 грн., при подачі касаційної скарги 1 275,88 грн., всього 2 445,43 грн..

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 553,56 грн., тобто по 185,86 грн. з кожного з відповідачів.

Відповідно до пунктів 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» задовольнити частково.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» заборгованість за кредитним договором № КАВНКФ/1004799.1 від 19 жовтня 2012 року станом на 06 листопада 2018 року у розмірі: 23 502, 20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 77, 22 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 648,96 грн. - заборгованість за комісіями, всього 24 228,38 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять вісім гривень тридцять вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» заборгованість за кредитним договором № КАВНКФ/1004799.1 від 19 жовтня 2012 року в сумі 23 502, 20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 77, 22 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 648,96 грн. - заборгованість за комісіями, всього 24 228,38 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять вісім гривень тридцять вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 185,86 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: В.Б. Азевич

О.О. Тимченко

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя: Н.С. Краснощокова