У Х В А Л А
іменем України
"15" березня 2018 р. Справа153/292/18

Провадження6/153/10/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.
за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.
розглянувши подання старшого державного виконавця Ямпільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 . Вказала, що на виконанні у Ямпільському районному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження 50793741 на підставі виконавчого листа №2-2154/10, виданого 21.06.2010 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 11119 гривень 07 копійок на користь Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління. Зазначила, що за вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 . Вказала, що рішення боржником не виконано, декларацію про доходи не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Державним виконавцем 01.03.2018 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив. Заявник просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .
Старший державний виконавець відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Мушик Т.В. 15.03.2018 за вх..№1719 подала заяву про розгляд подання без її участі, покладається на розгляд суду.
Відповідно до ст.441 ч.4 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із досліджених доказів, а саме копії виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 21.06.2010 встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини) 11119 гривень 07 копійок. Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2016 встановлено, що 13.04.2016 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 21.06.2010, №2-2154/10. Із копії виклику державного/приватного виконавця вих..№4067/15.23-25 від 01.03.2018 встановлено, що на адресу ОСОБА_1 направлено виклик до державного виконавця. Із копії акту державного виконавця від 13.03.2018 встановлено, що боржник ОСОБА_1 в с. Безводне Ямпільського району Вінницької області не проживає, фактичне місце проживання виявити неможливо. Із копії довідки, виданої Безводнівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області вих..№02-12-59 від 15.03.2018 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований по АДРЕСА_1 , але на даний час не проживає за місцем реєстрації. Із копії відповіді Ямпільського ОУ ПФУ Вінницької області вих..№156/11 від 06.03.2018 встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в УПФ не перебуває та пенсію не отримує. Із копії відповіді Ямпільського районного центру зайнятості вих..№01.07/161 від 05.03.2018 встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Із копії інформації Безводнівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№02-12-52 від 05.03.2018 встановлено, що будь-яке майно, що зареєстроване за боржником ОСОБА_1 на території Безводнівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області відсутнє.

Старшим державним виконавцем у цьому провадженні не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.
Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності та враховуючи, що відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.. 441 ч. ч. 1, 2 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ст.. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.
В матеріалах подання відсутні будь-які докази, які б підтвердили ту обставину, що боржник отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження відносно нього та повідомлений у встановленому порядку про можливість добровільного виконання судового рішення. Відсутні будь-які докази, які б підтвердили ту обставину, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення. Вказані в поданні державним виконавцем обставини про необхідність обмеження права ОСОБА_1 у виїзді за кордон не ґрунтуються на вимогах закону та не є підставою вважати, що він ухиляється від виконання судового рішення або може виїхати за межі України саме з метою ухилення від виконання судового рішення. Доводи старшого державного виконавця про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення є лише його припущенням, не підтвердженим жодним доказом.
Крім цього, головним державним виконавцем не надано доказів про наявність у боржника закордонного паспорту чи даних про можливість ОСОБА_1 вибути за межі України, що свідчить про неповноту вчинених виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні. Державним виконавцем не доведено що невжиття вказаного у поданні заходу може істотно утруднити чи не уможливити виконання рішення суду або що цей захід є ефективним захистом прав стягувача.
Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Так п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Неповнота вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні, відсутність доказів на підтвердження доводів державного виконавця, дає підставу суду вважати недоведеними обставини, на які заявник посилається у своєму поданні.
Оскільки заявником не надано суду переконливих та достовірних доказів на підтвердження його вимог, суд вважає подання необґрунтованим і має підстави відмовити у його задоволенні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263, 264, 441 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Ямпільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г. ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА