Справа № 342/16/18
Провадження № 2/342/218/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник - адвокат ОСОБА_3, до Острівецької сільської ради, ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до Острівецької сільської ради, про визнання за ним права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка,13 в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка,13 в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був дідусь позивача ОСОБА_4. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 82, що підтверджується Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7935 від 26.01.2017р. Станом на 15 квітня 1991 року, на час ліквідації колгоспних дворів, в даному господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, частка кожного члена двору складала 1/2. ОСОБА_4 помер 21 квітня 2010 року. За заповітом, посвідченим секретарем Острівецької сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 40, ОСОБА_4 все своє майно заповів синові ОСОБА_2, який прийняв спадщину. 03.11.2017 року Городенківським районним судом за ОСОБА_2 визнано права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка,13 в с. Острівець Городенківського району.

28 квітня 2013 року померла бабка позивача ОСОБА_5. За заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Острівецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №19, ОСОБА_5 все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_6. Від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 відмовилась в користь ОСОБА_2. Останній відмовився від прийняття спадщини в користь свого сина ОСОБА_1. 05.01.2015 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0100 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0055, розташовану та території Острівецької сільської ради. Видати свідоцтво про право на спадщину на успадковану після смерті бабки частину житлового будинку нотаріус не може, так як правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно був виданий на голову колгоспного двору, спадкодавець ОСОБА_5 мала свою частку в майні колгоспного двору, але частки членів колгоспного двору до часу їх смерті не були виділені.

Ухвалою від 16.02.2018 р. до участі в справі було залучено батька позивача - ОСОБА_2, як третю особу на стороні відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Ствердив, що після смерті батькової матері ОСОБА_5 його батько ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини в його користь. Після смерті баби він прийняв спадщину - земельну ділянку, та отримав свідоцтво про право на спадщину. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на згаданий будинок.

ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, ствердив, що позивач є його сином. Після смерті свого батька ОСОБА_7 він прийняв спадщину за заповітом, в т.ч.: дві земельні ділянки, розміщені на території Острівецької сільської ради, та 1/ 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка,13 в с. Острівець Городенківського району. Після смерті своєї матері ОСОБА_5 його сестра ОСОБА_6, яка живе в м. Калуш, відмовилась від прийняття спадщини на його користь, а він відмовився від прийняття спадщини в користь свого сина, позивача ОСОБА_1 Син прийняв спадщину, отримав у нотаріуса документи на земельну ділянку, однак нотаріус відмовив у видачі документів на успадковану сином частину житлового будинку. Заперечень щодо визнання за позивачем права власності на 1/ 2 частину батьківського житлового будинку він не має.

Острівецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

Суд, заслухавши учасників справи, які зявились в судове засідання, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 15.08.1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ОСОБА_8 народних депутатів на підставі рішення виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, розташований в с. Острівець по вул. Шевченка, 13 - належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

Виписка з інвентаризаційних матеріалів № 7935 від 26.01.2017 р. Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» свідчить, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в реєстровій книзі під реєстровим № 82 в с. Острівець по вул. Шевченка,13 зареєстровано власність на нерухомість за власником ОСОБА_4, головою колгоспного двору, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.08.1989 р. Городенківським РВК на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 9.08.1989 р. (а.с. 8). Із довідки Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 394 від 20.06.2017 р. слідує, що жилий будинок, який належав ОСОБА_7, станом на 1991 р., числився колгоспний двір.

Довідкою № 8 від 02.01.2018р., виданою виконавчим комітетом Острівецької сільської ради підтверджується, що станом на 1991 рік в с. Острівець по вул. Шевченка,13 в житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, голова колгоспного двору, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина.

Наведене свідчить, що на день набрання чинності Законом України «Про власність» в с. Острівець по вул. Шевченка,13 були зареєстровані та проживали два члени колгоспного двору - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, майно якого відповідно до положень ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках - по 1 /2.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 13 по вул. Шевченка в с. Острівець, складеного 01.02.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований у 1969 році, а інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1965, 1969,1970 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 80 384 грн.

ОСОБА_4 помер 21 квітня 2010 року в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 22 квітня 2010 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 104376, виданого 22 квітня 2010 р. виконкомом Оствецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією спадкової справи № 404/2010 р. Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджено, що після смерті батька ОСОБА_7 на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Острівецької сільської ради 26.10.2009 р. зареєстрованого в реєстрі за № 40, прийняв спадщину ОСОБА_2. Державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори йому видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом: - 17 листопада 2010 року на дві земельні ділянки, розміщені на території Острівецької сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром загальної площі 1,2429 га, зареєстроване в реєстрі за № 126; 06 червня 2012 року на грошові вклади з процентами в ВАТ Державний ОСОБА_9 України, філії Івано-Франківського обласного управління в ТВБВ № 10008/079 Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстроване в реєстрі за № 841. В.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори 2 червня 2017 року ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для особистого селянського господарства, розташовані в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, площами: 0,2025 га 0,3209 га, зареєстровані в реєстрі за № 656, № 657.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2017 р. по справі № 342/618/17 (провадження № 2/342/475/2017), яке набрало законної сили 14.11.2017 р., за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_7, визнано право власності на 1/ 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 13 в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_5 померла 28 квітня 2013 р. у віці 90 років в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 01 травня 2013 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 167378, виданого 01 травня 2013 р. виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. До п'ятої черги спадкоємців за законом належать родичі спадкодавця 4- 6 ступеня споріднення.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право спадкоємця за законом відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги передбачене ст.1274 ЦК України.

Із копії спадкової справи № 56/2013, заведеної приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_8, встановлено, що дочка ОСОБА_5, жителька м. Калуш ОСОБА_6 відмовляється від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно було видано ОСОБА_2, про що свідчить заява від 18.10.2013 року, засвідчена приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрована в реєстрі за № 6252. Подана 19 жовтня 2013 року ОСОБА_2 заява за № 95 до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_8 свідчить про те, що ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, внука померлої, спадкоємця пятої черги.

Про те, що позивач ОСОБА_1, 15.01.1970 р. є сином ОСОБА_2, свідчить копія свідоцтва про народження серії І-АВ № 184477, виданого 14.02.1970 р.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України.

Приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_8 05.01.2015 року ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті бабки ОСОБА_5, яка померла 28.04.2013 року - на земельну ділянку, розташовану на території Острівецької сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,0100 га зареєстроване в реєстрі за № 8.

З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 20.12.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28.04.2013 року, на житловий будинок по вул. Шевченка, 13 в с. Острівець Городенківського району, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлої на згаданий житловий будинок.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2017 р. по справі № 342/618/17 (провадження № 2/342/475/2017) за ОСОБА_2, спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_7, визнано право власності на 1/ 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 13 в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, а позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_5, в т.ч. належну останній 1/ 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 13 в с. Острівець, тобто правомірно набув право власності на зазначену частку, і через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковане нерухоме майно, тому є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1261-1265, , 1268,1269, 1274, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 81,211, 223,258, 259, 263-265, 268,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 1/ 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 13 в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 12 березня 2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.