Cправа №303/624/18
ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 114 014,44 грн., за договором №Б/Н від 30 червня 2011 року та судові витарати в розмірі - 1762 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач ОСОБА_1 у порушення вимог договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 22 жовтня 2017 року у неї виникла заборгованість у розмірі 114 014,44 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1 762 грн.

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, відзив на позов не подала.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 30 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.10-26).

Наведене відповідає положеннями частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору № Б/Н від 30 червня 2011 року, виникли кредитні правовідносини та, відповідно, зобов'язання, які остання мала виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших нормативних актів, зокрема, виконувати в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування коштами, однак зобов'язання порушив невиконанням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно до розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 30 червня 2011 року, станом на 22 жовтня 2017 року у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 114 014,44 грн., з яких: 6 753,15 грн. - заборгованість за кредитом, 97 855,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 500,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень штраф

-2-

(фіксована частина), 5 405,45 гривень штраф (процентна складова) (а.с.5-8,9).

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 стаття 626 Цивільно кодексу України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до статті 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем ОСОБА_1, а остання належним чином не виконала умови договору №Б/Н від 30 червня 2011 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Банку.

Керуючись ст. ст. 12,81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 284 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 546, 549, 610, 611, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце реєстрації: смт.Кольчино, вул.Шелестівська, буд.№192, Мукачівського району, Закарпатської області на користь ПАТ КБ ПриватБанк, 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, (, рахунок №3111, МФО - 305299), заборгованість за Договором №Б/Н від 03 червня 2011 року в розмірі 114 014 (сто чотирнадцять тисяч чотирнадцять) гривень 44 копійки, з яких: 6753,15 грн. - заборгованість за кредитом, 97855,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3500,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 5405,45 гривень штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце реєстрації: смт.Кольчино, вул.Шелестівська, буд.№192, Мукачівського району, Закарпатської області на користь ПАТ КБ ПриватБанк, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 (код ЄДРПОУ - 14360570, рахунок №3111, МФО - 305299) - 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак