Справа №:755/4032/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суд м. Києва САВЛУК Т.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогами: «видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3), ід.код. НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1) на утримання неповнолітніх дітей:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,

аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а після досягнення старшої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, на утримання неповнолітніх дітей:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,

аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно ,а після досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття, на утримання неповнолітнього сина:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття ,але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення заяви до суду».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту другого ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як з'ясовано суддею, до відкриття провадження у справі, на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2012 року, яке ухвалено у цивільній справі №2-6123/2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення, присуджено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця Житомирської області, Радомишльського району с. Кочерів, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

Відповідно до положень ч.8 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки на час звернення з цією заявою до суду набрало законної сили заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2012 року, яке ухвалено у цивільній справі №2-6123/2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 судом встановлено спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 - «у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття», в той же час нормами чинного законодавства передбачена лише можливість зміни розміру аліментів, а не встановлення способу їх стягнення, що зумовлює застосування наслідків, передбачених п.2 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, за наявності доведених підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись , п.4 ч. 1 ст. 165, п.2 ч.1 ст.186, ст.ст. 259-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я