Постанова

Іменем України

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 621/2403/16-ц

провадження № 61-16605св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (далі - ПАТ «СК «Еталон») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовну заяву мотивовано тим, що 30 червня 2013 року в м. Ізюмі Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Внаслідок ДТП автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07 липня 2012 року № АВ/3575341, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Еталон», було застраховано цивільну відповідальність ОСОБА_4 перед третіми особами при використанні транспортного засобу «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1.

01 липня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «СК «Еталон» з повідомленням про настання страхового випадку, а 14 жовтня 2014 року - із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «СК «Еталон» було складено страховий акт, проведено незалежну експертизу та виплачено ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 8 178 грн 86 коп.

Оскільки ОСОБА_4 не повідомив письмово протягом трьох днів про настання ДТП, то страхова компанія набула права вимоги до нього після виплати страхового відшкодування, у зв'язку з чим просила суд стягнути страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 8 178 грн 86 коп.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «СК «Еталон» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, ОСОБА_4, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, ПАТ «СК «Еталон» визнала факт настання страхового випадку, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 березня 2017 року скасовано, позов ПАТ «СК «Еталон» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «СК «Еталон» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 8 178 грн 86 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

У порушення вимог зазначеного Закону ОСОБА_4 протягом трьох робочих днів письмово не повідомив ПАТ «СК «Еталон» про настання ДТП.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що неповідомлення позивачем, без поважних причин, у триденний строк страхової компанії про ДТП є підставою для покладення на позивача обов'язку із відшкодування страхової виплати в порядку регресу, не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною третьою статті 2 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 червня 2013 року в м. Ізюмі Харківської області сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ -21011», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

За наслідками ДТП автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

На підставі постанови Зміївського районного суду Харківської області від 30 липня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07 липня 2012 року № АВ/3575341, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Еталон», було застраховано цивільну відповідальність ОСОБА_4 перед третіми особами при використанні транспортного засобу «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1.

01 липня 2013 року ОСОБА_6 звернувся з повідомленням про настання страхового випадку, а 14 жовтня 2014 року - із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «СК «Еталон» було складено страховий акт, проведено незалежну експертизу та виплачено ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 8 178 грн 86 коп.

Згідно із підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року №6-186цс16, у разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції належним чином дослідив та дав оцінку поданим сторонами доказам, врахував всі обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_4, у порушення вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону, належним чином не повідомив страхову компанія про настання ДТП.

Посилання ОСОБА_4 у касаційній скарзі на висновки Верховного Суду України в постанові від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15 є безпідставними, оскільки, як зазначено в цій постанові, винна особа не повідомила про ДТП з поважних причин.

Враховуючи вище викладене, доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, афактично зводяться до переоцінки доказів, що на стадії перегляду справи у касаційному порядку нормами чинного ЦПК України не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник