ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/10129/18

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/292/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Кривопиша Я.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка Костянтина Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити певні дії,

дата складання повного тексту: 27 вересня 2018 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Ананка К.В., ПАТ «Укрсоцбанк» в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №38591493 про державну реєстрацію від 07 грудня 20147 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», винесеного державним реєстратором Ананко К.В. та зобов'язати державного реєстратора Ананка К.В. поновити запис про право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Чернігівської РДА Чернігівської обл. Ананка К.В., ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_3 зазначає, що звернувся до суду з позовом про захист свого права власності на житлове приміщення, яке було передано на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Питання переходу права власності в тому числі і на житлові приміщення, регулюються нормами ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність ухвали першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових х інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. До адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку спірні правовідносини між її учасниками виникли у зв'язку із позбавленням права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 та реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки (дану квартиру). Крім того, Деснянським районним судом м.Чернігова розглядається спір про виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, то за таких обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Засади захисту права власності, які поширюються і на правовідносини щодо права користування, регулюються ст.386 ЦК України, право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння - ст.ст.387, 391 цього Кодексу.

Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Тобто, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки приватний інтерес позивача щодо порушення його прав третьою особою на володіння квартирою, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад сторін у справі, апеляційний суд доходить висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду першої інстанції є не обґрунтованим. Цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини спрямовані на захист цивільного права позивача.

При вирішенні цього спору апеляційний суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, такий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року по справі №822/3024/17.

Також у висновку Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №826/17908/14 зазначено, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів, тому спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватного інтересу, оскільки спір щодо реєстраційних дій, здійснених на підставі укладених договорів, стосується спору про право цивільне, в межах якого можуть бути вирішені й питання пов'язані з реєстрацією прав власності на будівлі.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379 ч.1 п.3, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: