___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-з/520/449/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

23.11.2018 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

головуючий суддя Літвінова І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення предявленого нею позову до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», треті особи: Публічне акціонерне товариства (Акціонерне-комерційний банк соціального розвитку) «Укрсоцбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «АН ЮГО-ЗАПАД» Філіал № 3 про визнання не дійсним договору купівлі - продажу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову, предявленого нею до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», треті особи: Публічне акціонерне товариства (Акціонерне-комерційний банк соціального розвитку) «Укрсоцбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «АН ЮГО-ЗАПАД» Філіал №3 про визнання не дійсним договору купівлі продажу на квартиру АДРЕСА_1, укладений ТОВ «Альянс-Жилстрой» з ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса: м. Одеса, мкр. «Д» Південий, АДРЕСА_3) та заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вносити будь-які зміни до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (будівельна адреса: м. Одеса, мкр. «Д» Південий, АДРЕСА_3).

Позивач зазначає, що 18.01.2008 року вона уклала з ТОВ «Альянс-Жилстрой» договір № 47/36 купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення, у відповідності з яким відповідач продав, а вона придбала у власність повний пакет облігацій в кількості 7165 штук, вартістю однієї облігації на дату складання договору за 58,65 грн., загальною вартістю повного пакету облігацій на дату складання Договору - 420 227,00 грн.

Умови договору позивачем виконано у повному обсязі та оплачено за вказаним договором 420 227,00 грн.

В цей же день, 18.01.2008 року вона уклала з ТОВ «Альянс-Жилстрой» договір № 47Р/36 резервування приміщення, відповідно до якого виконавець зобовязався здійснити резервування за нею квартири за адресою: м. Одеса, мкр. «Д» Південий, АДРЕСА_5 (будівельна адреса).

Розпорядженням Київської районної адміністрації за № 838 від 17.12.2015 року житловому будинку № 36 з вбудовано-прибудованим магазином, мікрорайон «Південний «Д» у м. Одесі (будівельний номер) було надано адресу: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 59/9.

В березні 2008 року ТОВ «Альянс-Жилстрой» передало позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (будівельна адреса: м. Одеса, мкр. «Д» Південий, АДРЕСА_5). З вказаного часу, квартира знаходиться у користуванні позивача.

Позивач вказує на незаконність дій, вчинених відповідачами. Аргументацію незаконності послідовно наводить у позовній заяві та в заяві про забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач ОСОБА_1 зауважує, що в разі незабезпечення позову у спосіб, який вона просить, з боку відповідача ОСОБА_3 можливо вчинення дій, які в подальшому можуть становити загрозу невиконання чи утруднення виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення предявленого ОСОБА_1 позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує, що захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, він є співрозмірним позовним вимогам, та цей захід фактично реалізує мету його вжиття та спрямований на збереження спірного обєкту та субєктного складу учасників справи.

Суд наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення конституційного права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов'язковість виконання судових рішень задекларована статтею 1291 Конституції України.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом своїх прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», треті особи: Публічне акціонерне товариства (Акціонерне-комерційний банк соціального розвитку) «Укрсоцбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «АН ЮГО-ЗАПАД» Філіал №3 про визнання недійсним договору купівлі продажу на квартиру АДРЕСА_7, укладеного ТОВ «Альянс-Жилстрой» з ОСОБА_3.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову визначені накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За положеннями частини другої цією статті суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач ОСОБА_1 є допустимими й спів мірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом не є тотожними позовним вимогам.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обовязкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною пятою статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 89, 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення предявленого нею позову до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», треті особи: Публічне акціонерне товариства (Акціонерне-комерційний банк соціального розвитку) «Укрсоцбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «АН ЮГО-ЗАПАД» Філіал №3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_8 (будівельна адреса: м. Одеса, мкр. «Д» Південий, АДРЕСА_3).

Заборонити Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти наступні реєстраційні дії: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_9, (будівельна адреса: м. Одеса, мкр. «Д» Південий, АДРЕСА_3).

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Розяснити учасникам справи можливість суду допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за клопотанням учасника справи.

Розяснити відповідачу та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ухвала надсилається до Єдиного державного реєстру судових рішень в день її складання.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані чи замінені Київським районним судом м. Одеси, як судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Літвінова І. А.