Провадження №: 4-с/752/42/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Новак А.В. при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дякона Назарія Миколайовича, стягувач ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дякона Назарія Миколайовича, стягувач ОСОБА_3.

Мотивував свої вимоги тим, що 04 липня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про опис й арешт майна, якою було описано та арештовано квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_1

Скаржник зазначає, що державний виконавець не мав права здійснювати опис і арешт частини квартири власником якої являється не вона ОСОБА_1, оскільки їй належить лише частина квартири.

Просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Дякона Н.М., щодо винесення оскаржуваної постанови та скасувати постанову про опис й арешт майна від 04 липня 2017 року по виконавчому провадженню.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги та просив таку задовольнити.

Державний виконавець та стягувач в судове засідання не з'явилися. Надіслали до суду клопотання слухати скаргу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 752/4310/13-ц виданого 22.05.2015 року Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4878445.20 гривень боргу, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно з іпотечним договором від 21.03.2008 року - квартиру АДРЕСА_1.

23 листопада 2017 року було складено акт про реалізацію предмета іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1, ОСОБА_4

08 грудня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд вважає, що ОСОБА_1 подано дану скаргу до суду у порушення норм Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів має право оскаржити результати цих торгів. Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред'явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах.

З врахуванням того, що предмет іпотеки реалізовано, а виконавче провадження закінчено, суд вважає, що в конкретному випадку вірним способом захисту прав скаржника ОСОБА_1 є подача позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах.

За таких обставин, з врахуванням наявних матеріалів, встановлення факту звернення із скаргою у непередбачений законом спосіб для захисту прав скаржника ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, а тому, суд з мотивів викладених вище, постановляє ухвалу про відмову у задоволенні вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 447-451 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дякона Назарія Миколайовича, стягувач ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя А.Новак