З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. ,
при секретарі Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,
Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позовну заяву задоволити.
Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з відповіді Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.11.2017 року (а.с. 45), позивачу було відмовлено у знятті арешту з майна боржника та розяснено вимоги ч. 6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішується судом.
08.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49585644 з примусового виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2015 року №2/357/3203/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості.
В рамках вказаного виконавчого провадження 09.12.2011 року та 10.11.2016 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, дані були внесені до реєстру обтяження рухомого мана (а.с. 21-23).
Позивач вказує, що вони дійшли згоди щодо реалізації заставленого майна в позасудовому порядку та вирішення питання про погашення кредиту, тобто потреба в арешті майна відпала, однак, вищевказані постанови про накладення арешту на транспортний засіб перешкоджає реалізації заставного майна в добровільному порядку та відповідно позбавляє можливості кредитора реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави.
Згідно ст. 16 ЦК Ураїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним;припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Позивач просить суд звільнити з-під арешту транспортний засіб, щоб реалізувати свою вимогу як новий кредитор шляхом звернення стягнення на предмет застави, що не суперечить ст. 16 ЦК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.
Враховуючи викладене, те що позивач має право реалізувати свою вимогу як новий кредитор шляхом звернення стягнення на предмет застави, має переважне право на предмет застави перед іншими кредиторами, сторони вирішують питання про можливий позасудовий порядок погашення кредиту, у звязку з чим, виникла необхідність у знятті арешту з транспортного засобу, тому суд дійшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту слід задоволити.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4,12,16,81,89,247,265,268,280-284 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Звільнити з-під арешту транспортний засіб марки AUDI, модель А-3 2006 року випуску, номер шасі: WAUZZZ8P57A034231, державний номерний знак АІ 2122АР, що накладений відповідно до постанови державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №49595644 та заборони його відчуження від 10.11.2016 року зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 16043876 від 10.11.2016 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя ОСОБА_4