07.03.18 Справа № 469/136/18
2/469/238/18
У Х В А Л А

07 березня 2018 року смт. Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Гапоненко Н.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Березанський районний відділ ДРАЦС ГТЮ у Миколаївській області, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, у якому позивач просить виключити відомості про нього як батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження №77 від 02 грудня 2014 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області, посилаючись на наявність у нього сумнівів щодо свого батьківства.

06 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про забезпечення позову, у якому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з нього аліментів відповідно до судового наказу Березанського районного суду від 27 грудня 2017 року у справі №469/1647/17 до дати набрання чинності рішенням у справі №469/136/18 за його позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ним заявлено позов про виключення відомостей про нього як про батька з актового запису про народження дитини, на утримання якої з нього стягуються аліменти, та невжиття таких заходів у разі задоволення його позовних вимог призведе до необхідності поновлення його прав у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов може забезпечуватися зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як вбачається зі змісту клопотання про забезпечення позову, ОСОБА_1 фактично ставиться питання про заборону примусового виконання судового наказу, на підставі якого здійснюється стягнення аліментів, однак заявником у клопотанні не зазначено та не надано суду жодних доказів, що свідчать про оскарження ним вказаного виконавчого документа.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд керується п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Застосування виду забезпечення позову, який просить ОСОБА_1 фактично призведе до зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим відповідно до правової позиції суду касаційної інстанції.

Крім того, п.4 зазначеної вище Постанови Верховного Суду України передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд вважає, що забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення з нього аліментів за судовим наказом призведе до порушення охоронюваних законом прав малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з цим у суду відсутні підстави для висновку про необхідність застосування вказаних у заяві видів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, ст. 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя :