Ухвала

Іменем України

Справа № 712/2333/18

14 березня 2018 року м.Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (с.Лебедівка Вишгородського району Київської області, вул.Кірова, 12) про визнання права власності на автомобіль. До Соснівського районного суду м. Черкаси 07.03.2018р. надійшла вказана позовна заява, яку 12.03.2018р. передано судді для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 29.10.2011р. придбав у відповідачки автомобіль ВАЗ-21104, державний номерний знак НОМЕР_1, на підтвердження факту придбання відповідачем надано розписку про отримання коштів в сумі 45000 грн. Того ж дня відповідачем було видано довіреність на імя позивача, а також його батька та брата про уповноваження управління та розпорядження вказаним автомобілем. Право власності позивач не переоформив через характер роботи. Посилаючись на удаваність правочину по видачі довіреності, оскільки насправді між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, просить визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ-21104, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з положеннями ст. 185 ЦПК України, при надходженні позову суд при вирішення питання про відкриття провадження має вирішити питання про дотримання правил підсудності при зверненні позивача до суду.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_2 - с.Лебедівка Вишгородського району Київської області, вул.Кірова, 12, що відноситься до територіальної підсудності Вишгородського районного суду Київської області.

Відтак вбачається, що позовну заяву не можливо прийняти до провадження Соснівського районного суду м.Черкаси, оскільки позовна заява подана з порушенням правил загальної підсудності. Суд також враховуж, що позов предявлений з приводу визнання права власності на рухоме майно, отже альтернативної чи виключної підсудності для позовів даної категорії ЦПК України не передбачено.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

За приписами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст.31 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м.Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27 ч. 1, 31, 32 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль - передати для розгляду Вишгородського районного суду Київської області (07300, м. Вишгород, вул. Кургузова, 7).

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) ( ч.ч.1,2 ст.261 ЦПК України).

Згідно з частиною 3 статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.354, 355 ЦПК України). До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення" ЦПК України ).

Суддя О.М.Марцішевська