Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-п/641/21/2018 Справа № 641/3857/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Яшнєвої С.Г.

заявника: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про розгляд вказаної справи його не було належним чином повідомлено, судові повістки він не отримував крім того вказує, що він постійно проживає разом із сімєю за адресою: АДРЕСА_1, без реєстрації. А також вказує, що з метою виконання договору позики між сторонами - позивачем та відповідачем було укладено взаємну угоду про заставу належного йому на праві власності гаражу №135 в ГСК «Міраж» за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, у якості повернення коштів за позикою. Зазначає, що в суді не було досліджено дуже суттєві факти, які доводять часткове виконання зобов'язання відповідачем, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про просив суд скасувати заочне рішення від 11.08.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечувала поти задоволення заяви в повному обсязі, просила суд відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Так в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства , скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; особа - фізична особа; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; Реєстрація місця проживання особи, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Посилання відповідача , що його постійне місце проживання це АДРЕСА_1, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до копії паспорту заявника, місцем його реєстрації є м. Харків, вул. Киргизька9-Д кВ. 48. Інший документально підтверджених відомостей щодо іншого зареєстрованого місця проживання заявником не надано.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

На підтвердження обставин, на які в заяві посилається ОСОБА_4, заявником не було надано жодного доказу крім пояснень, крім того вони є фактично запереченнями на позов, а не обставинами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, та ним доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано, а тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 287,288, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_5