Справа № 373/2106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу №373/2106/17 (2/373/222/18) за позовом ОСОБА_2 до Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

представник позивача - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 7 (загальною площею 64,80 кв.м., житловою площею 40,10 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері - ОСОБА_4.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 Позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР, від спадщини не відмовлялась та прийняла спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є дочка спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка спадщину у встановлені законом строки не прийняла, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори (нотаріуса) не зверталась, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, до суду для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини не звертатись не буде, в управління та володіння спадковим майном не вступала, фактично спадщину не прийняла і на неї не претендує, що вбачається з заяви ОСОБА_5 № 836/02-14 від 11.10.2017. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку, не має. 11 жовтня 2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Факт володіння померлою ОСОБА_4 житловим будинком АДРЕСА_1 підтверджується довідками Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 478 від 29.09.2017 та за № 479 від 29.09.2017; довідками Виконавчого комітету Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 165 від 19.06.2017 та за № 480 від 29.09.2017; копією рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 23-5-VII від 10.02.2016 «Про перейменування вулиць с.Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області»; висновком ТОВ «Лендвізор» № 1780 від 03.10.2017 про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами; копією технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 10.04.2013, копією плану будинку, експлікацією та характеристикою до нього; довідкою ТОВ «Лендвізор» № 1779 від 03.10.2017 про вартість будинковолодіння.

Своє право на спадщину позивач ОСОБА_2 підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 НОМЕР_3, виданого Соснівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 24.05.2003; копією свідоцтва (повторне) про народження ОСОБА_2 НОМЕР_4, виданого Переяслав-Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 28.09.2017; копією свідоцтва (повторне) про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_2 НОМЕР_5, виданого Переяслав-Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 28.09.2017; ксерокопією експертного висновку № 056/430-а/2 від 27.06.2017; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49419946 від 11.10.2017; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2418/02-31 від 11.10.2017 державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої ОСОБА_4

16 листопада 2017 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на 11 год. 00 хв. 06 лютого 2018 року.

06 лютого 2018 року дану справу було знято з розгляду у зв'язку в взяттям суддею дня відпочинку в порядку компенсації за рахунок у вихідний день. Розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 03 березня 2018 року.

До суду 03.03.2018 позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача, Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, отже до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Розділу VII « Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу вимог ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 5 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №7 (загальною площею 64,80 кв.м., житловою площею 40,10 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка селища Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстрована та проживаюча по АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_6, виданий Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області 16.02.2004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Представник позивача - ОСОБА_3, зареєстрований по АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_7, виданий 29.10.1997 Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач - Соснівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, місцезнаходження: с.Соснова, Переяслав-Хмельницький район, Київська область 08423, .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя Я. І. Керекеза