Справа № 450/2104/18 Провадження № 2/450/1453/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про скасування арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

04 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати арешт на все майно на імя ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1, накладений старшим державним виконавцем Гураль Л. П. в межах проведення виконавчого провадження ВП №23193693, про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів та виконавчого збору.

Свої вимоги мотивує тим, що ДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області (на даний час Пустомитівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області) в межах проведення виконавчого провадження ВП 23193693 було накладено арешт на все майно позивача. Вказана постанова була прийнята без відома позивача в справі, та невідомо, на якій підставі і по виконанню якого рішення суду. Про існування вказаної постанови та наявності арешту на все майно позивачу стало відомо в червні 2018р. після звернення до нотаріуса з метою придбання майна. Звернувшись до Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області із прохання скасувати арешт, позивачу було в цьому відмовлено у звязку із відсутністю підстав для такого скасування. Вважає, що на даний час арешт на усе майно позивача являється безпідставним, а отже підлягає скасуванню.

В підготовче судове засідання позивач не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в.о. начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, подав на адресу суду письмові пояснення, в яких проти задоволення позову не заперечив. Пояснив, що згідно даних АСВП у відділі на виконанні перебував виконавчий документ за №2-23 від 14.04.2009 року виданий Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 802697,50 грн. грошової компенсації за приналежну їй 1/2 ідеальну частину будинковолодіння та 6725,50 грн. грошової компенсації за приналежне їй рухоме майно ( автомобіль, інше майно домашнього вжитку). 11.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». В межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору за №12451867 від 17.01.2010 року видана ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області ВП №23193693 про стягнення з ОСОБА_1 80942,30 грн. виконавчого збору була виділена в окреме провадження. 28.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст.49 Закону України «Провиконавче провадження» В межах даного виконавчого провадження не виносилася постанова про накладення арешту на майно боржника.

Надати суду матеріали виконавчого провадження; оригінали для ознайомлення та огляду у судовому засіданні, копії матеріалів для доручення до матеріалів справи неможливо, оскільки дане виконавче провадження було знищено згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, а саме п.9.9 «Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання», що становить (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З пояснень позивача та представника відповідача вбачається, що на виконанні Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий документ за №2-23 від 14.04.2009 року виданий Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 802697,50 грн. грошової компенсації за приналежну їй 1/2 ідеальну частину будинковолодіння та 6725,50 грн. грошової компенсації за приналежне їй рухоме майно (автомобіль, інше майно домашнього вжитку), в межах якого було накладено арешт на все майно боржника. 11.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 12451867, 17.04.2009 року, ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1, код: НОМЕР_1, Львівська області, Пустомитівський район, с. Липники, вул. Дачна, 16.

Судом встановлено, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору за №12451867 від 17.01.2010 року видана ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області ВП №23193693 про стягнення з ОСОБА_1 80942,30 грн. виконавчого збору була виділена в окреме провадження. 28.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, судом встановлено, що в межах виконавчого провадження області ВП №23193693 не виносилася постанова про накладення арешту на майно боржника, що стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2010 року ВП № 23193693 та інформацією про виконавче провадження № 23193693 від 14.05.2018 року.

Згідно відповіді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.08.2017 року № 01-13/237/2017 на заяву представника позивача від 17.08.2017 року про видачу на ознайомлення матеріалів справи № 2-23/08 вбачається, що до Пустомитівського районного суду Львівської області не надходила позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, про визнання недісним свідоцтва права власності на житловий будинок, договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту про право приватної власності на землю.

Таким чином, арешт та заборона відчуження всього нерухомого майна ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, накладений Пустомитівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в межах проведення виконавчого провадження ВП №23193693, не знайшли свого правового підтвердження та обгрунтування та являються таким, що порушують право позивача на реалізацію майнових прав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Відповідно до ст. 316, 317, 321 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, а також враховуючи те, що відповідач не заперечував проти задоволення даного позову, суд приходить до висновку про наявність безпідставно накладеного обтяження на належне позивачеві майно, що порушує його права, оскільки він не в змозі належним чином розпорядитись своєю власністю, що дає підстави для захисту його прав шляхом задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає, позовні вимоги підставним та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.316, 317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3,4 12, 13, 76, 81, 82, 89, 137, 141, 200, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про скасування арешту на майно задоволити.

Скасувати арешт на все майно на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, накладений старшим державним виконавцем Гураль Л.П. в межах проведення виконавчого провадження ВП №23193693, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 12451867, 17.04.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів та виконавчого збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.09.2018 року.

СуддяОСОБА_5