Справа № 504/4026/16-ц
провадження № 2/504/337/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

головуючої судді Вінської Н.В..

секретарів Білаш А.М., Антипової Л.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів посилаючись на те, що 10.09.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 3279-н на суму 10 000 грн. із сплатою відсотків за користування у розмірі 28% річних на споживчі цілі. У забезпечення виконання зобовязання за договором між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1, 2. Через невиконання ОСОБА_2 своїх кредитних зобовязань перед банком станом на 07.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 25 586, 88 грн. з яких прострочені проценти за користування кредитом 9 521, 49 грн., пеня за прострочений основний борг 1 111, 06 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом 9 411, 72 грн., сума інфляційних витрат від прострочених сум по кредиту 4 234, 58 грн., сума інфляційних витрат від прострочених відсотків 902,00 грн., 3% річних від прострочених сум по кредиту 405, 13 грн. В ході судового розгляду справи позивач зменшив свої вимоги до відповідачів та остаточно просив суд стягнути з відповідачів 7 642, 18 грн. з яких прострочений основний борг 377,62 грн., прострочені проценти за користування по кредиту з 18.08.2014 року по 19.08.2017 року 502, 02 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 18.08.2014 року по 18.08.2017 року 3 573, 70 грн. сума інфляційних витрат за прострочення сум по кредиту за період з 18.08.2014 року по 18.08.2017 року 3 064, 44 грн. сума інфляційних витрат за прострочення відсотків по кредиту за період з 18.08.2014 року по 18.08.2017 року 1 177, 35 грн. 3 % річних від простроченої заборгованості за основним боргом по кредиту за період з 18.08.2014 по 18.08.2017 230,44 грн. 3% річних від простроченої заборгованості за процентами по кредиту за період з 18.08.2014 по 18.08.2017 337, 01 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов з уточненнями, просив суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні предявлені вимоги до нього не визнав, посилаючись на те, що сплатив усю заборгованість перед банком на підставі виданого судом судового наказу та немає заборгованості перед банком. Крім того, звертав увагу суду на існування строків позовної даності, які банк пропустив і з невідомих причин почав нараховувати відсотки та пеню. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в призначене судове засідання не зявились, будучи повідомленими своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши поданий позов, матеріали додатні до нього, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, 10 вересня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Комінтернівське відділення №3163 АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №3279-н на суму 10 000 гривень.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №3279-н 10 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено договори поруки №1 та №2 відповідно.

ВАТ «Державний ощадний банк України» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти.

Відповідно до п 1.7 Кредитного договору позичальник(ОСОБА_2А.) зобовязався щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 277,78 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у «Ощадбанк» починаючи з 11 жовтня 2008 року на відповідні рахунки позивальника, відкриті у філії Комінтернівське відділення №3163 ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 09 вересня 2011 року.

Пунктом 3.4. Кредитного договору встановлено право Банку вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за договором у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання Поручителями(хоча б одним з Поручителів) будь яких зобовязань за договором поруки.

Скориставшись своїм правом на дострокове повернення суми кредиту 07 вересня 2009 року ВАТ «Ощадбанк» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 8003,09 грн. за кредитним договором №3279-н від 10.09.2008 року.

17 вересня 2009 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором розміром 8003 грн. 09 коп..

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №21144045 від 28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 у повному обсязі погашено заборгованість стягнуту за судовим наказом від 17 вересня 2009 року.

Одночасно з порушенням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором урахуванням змісту п.2.1 договору поруки у банку виникло право предявити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з травня 2009 року (з часу, коли боржник почав порушувати умови кредитного договору), протягом наступних шести місяців.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази відповідно, що банком предявлялися вимоги до поручителів стосовно виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту на протязі шести місяців, та до цього часу.

За таких обставин, суд вважає, що порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором № 3279-н від 10 вересня 2008 року припинилася, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача до них.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості, суд виходить з того, що позивач не надав до суду повного обґрунтованого розрахунку заборгованості за кредитним договором, в процесі судового розгляду справи без жодного обґрунтування більш ніж втричі зменшив розрахункову суму заборгованості. Крім того суд не приймає до уваги посилання позивача на допущення описок у заяві про видачу судового наказу, оскільки такі посилання не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, позивач не звертався до суду із заявами про виправлення описок і т.д..

Пунктом 9 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року визначено, що справи в судах першої інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Ці дані встановлюються, згідно п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України, письмовими, речовими і електронними доказами;.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 277 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-63, 160, 162, 208, 212 - 124 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення суду складено 02 лютого 2018 року.

Суддя: Н.В. Вінська