Справа № 347/2203/17
Провадження № 2/347/445/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гордія В.І.,

секретаря Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судове засідання представник позивача, не зявився, проте в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Із позовних вимог видно, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.12.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка зобовʼязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вищенаведеним договором. Однак, взяті на себе зобов"язання належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 19536,48 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно заяви б/н від 13.12.2011 року (а.с.5), позивач оформив на імя відповідачки кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачка ознайомилася і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані відповідачці для ознайомлення в письмовому вигляді, про що вона особисто розписалася 13.12.2011 року.

У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.12.2011 року (а.с.4), виданої ПАТ КБ «Приват Банк», загальна сума заборгованості становить 19536,48 грн., зокрема: заборгованість за кредитом складає 2467,30 грн.; заборгованість за процентами 15662,68 грн.; заборгованість по судових штрафах 1406,50 грн.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено судом, та видно із витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.6), повернення кредитних коштів по кредитних картах відбувається шляхом сплати обов"язкого щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості).

Як видно із того ж таки розрахунку заборгованості, виданого ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.4), відповідачка ОСОБА_1 протягом 2013-2015 років кредит погашала частинами систематично, щомісяця. Останній платіж на повернення кредитних коштів, відповідачкою було сплачено 10.02.2015 року.

В подальшому, ОСОБА_1 взяті на себе зобов"язання по поверненню кредитних коштів не виконувала. Однак, банк незважаючи на те, що заборгованість відповідачки по кредитному договору збільшується, не вжив жодних заходів як щодо пред"явлення відповідачці вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, так і щодо якнайшвидшого звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Тобто, умисно сприяв збільшенню такої заборгованості та зволікав із пред"явленням даного позову.

Навіть пунктом 1.1.5.12 Умов і правил надання банківських послуг, передбачено, що відповідальність банку перед клієнтом обмежується документально підтвердженим реальним збитком, виниклим у клієнта в результаті неправомірних дій чи бездіяльності банка, діючого умисно чи з грубою необережністю.

За таких обставин, та зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом за декілька місяців до спливу строків позовної давності, суд приходить до висновку, що позивач умисно зволікав із пред»явленням позову до відповідачки, сприяючи таким чином збільшенню кредитної заборгованості, що видно із розрахунку такої заборгованості поданого позивачем.

Окрім того, згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт, за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів передбачена сплата пені. Зокрема, ПЕНЯ = пеня ( 1 ) + пеня (2), де пеня ( 1 ) = (базова процентна ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.

А також, відповідно до п.1.1.5.21 Умов і правил надання банківських послуг, в період нарахування пені на всю суму заборгованості по кредитному договору проценти не нараховуються.

Таким чином, суд приходить до переконання, що проценти, нараховані як на поточну, так і на прострочену заборгованість, які відображені у розрахунку заборгованості у графах 9, 10, а за накопичувальним підсумком вказані у графі 12 розрахунку, є не що іншим як вищенаведеною пенею, вказаною у витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт.

Статтями 255, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В той же час, ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Беручи до уваги клопотання відповідачки про застосування строків позовної давності, та зважаючи на вимоги ст. 267 ЦК України про те, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, суд вважає за можливе застосувати строки спеціальної позовної давності до вказаних у розрахунку заборгованості процентів у розмірі 15662,68 грн., які судом було визнано пенею.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги та приходить до висновку про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в таких розмірах: 2395,52 грн. заборгованості за кредитом, 9386,34 заборгованості за процентами, 1406,50 грн. - заборгованості по судовим штрафам, загальна сума яких становить 13188,36 грн., а також оплачений судовий збір у розмірі 1600 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, , рахунок № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.12.2011 року в розмірі 13188 (тринадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 36 коп., яка складається з: 2395,52 грн. заборгованості за кредитом, 9386,34 заборгованості за процентами, 1406,50 грн. - заборгованості по судовим штрафам, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. оплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.