Справа № 502/2361/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

в інтересах ОСОБА_2

до

Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 12.12.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Фурманівської сільської ради Кілійського району одеської області про надання ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме направо на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства - агрофірми «Колос» с. Фурманівка Кілійського району Одеської області в розмірі 3,62 га в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку серії НОМЕР_1 від 05.07.1996 року. Перед смертю ОСОБА_3 заповітів не складав. На момент смерті спадкодавця за адресою його місця реєстрації та проживання ніхто більше зареєстрований не був. З 2003 року й до дня смерті позивач проживала разом зі своїм батьком та вела спільне господарство з ним. Про те, що треба звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач не знала, оскільки вважала, що фактично прийме спадщину, що залишилась після нього. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно померлого батька та рекомендовано звернутись в суд. На підставі зазначеного позивач просить надати їй додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від її представника надійшла заява, відповідно до якої він просить здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначає, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі, а також зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено:

З сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого головою Кілійської районної державної адміністрації 05.07.1996 року, вбачається, що ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Колос» в розмірі 3,62 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, про що 19.03.2004 року зроблено запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 19.03.2004 року Фурманівською сільською радою Кілійського району одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась ОСОБА_4, батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_5, про що зроблено відповідний актовий запис за № 02, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.11.2004 року.

22.02.1985 року Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 22.02.1985 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

В ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно інформаційного листа № 2792/01-16 від 10.11.2017 року, наданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, представник позивача звертався до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3, однак йому було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 було пропущено законодавчо визначений термін у шість місяців для прийняття спадщини.

Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, керуючись наведеними нормами чинного законодавства, а також враховуючи, що відповідач визнає позов, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 263-265 ЦПК України, ст. 1222, 1261,1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан