Справа № 641/2509/18
Провадження № 2/618/139/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14 травня 2018 року суддя Дворічанського районного суду Харківської області Рябоконь Є. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Сігма Автолізинг" про стягнення заборгованості, пені та процентів за договором фінансового лізингу № 02379 від 31.01.2018 внаслідок розірвання договору шляхом видачі судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання ухвали судді Комінтернівського районного суду м. Харкова про передачу цивільної справи за підсудністю від 25 квітня 2018 року, 08 травня 2018 року до Дворічанського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ "Сігма Автолізинг" про стягнення заборгованості, пені та процентів за договором фінансового лізингу № 02379 від 31.01.2018 внаслідок розірвання договору шляхом видачі судового наказу.

Із вказаних матеріалів справи вбачається, що, не дивлячись на назву поданого ОСОБА_1 до суду документу, виходячи із суті заявлених ним вимог, у прохальній частині останній категорично просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором фінансового лізингу, подвійну облікову ставку Національного Банку України, індекс інфляції, моральну шкоду та витрати на ліки, усього 83001 грн 25 коп., шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів.

Дійсно, відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, однією з умов видачі судового наказу за вимогою, передбаченою п. 7) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, є наявність заборгованості за укладеним в письмовій формі договором (іншого, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення).

Однак, в поданій до суду заяві сам ОСОБА_1 зазначає, що договір фінансового лізингу, укладений між нимта ТОВ "Сігма Автолізинг" на момент його звернення до суду вже розірвано за згодою сторін. Із долученої світлокопії платіжного документу неможливо встановити ні суму, ні призначення здійсненого платежу. Натомість, зі змісту заявлених ОСОБА_1 вимог вбачається вимога про повернення виконаного однією із сторін у зобов»язанні, передбачена п. 3) ч. 3 ст. 1212 ЦК України, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки свідчить про наявність спору про право.

Окрім того, заявник просить стягнути з ТОВ "Сігма Автолізинг" на його користь подвійну облікову ставку Національного Банку України, індекс інфляції, моральну шкоду та витрати на ліки, однак розгляд цих вимог у порядку наказного провадження не передбачено чинним ЦПК України, зокрема, частиною 1 статті 161.

Таким чином, заявлена вимога про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 02379 від 31.01.2018, подвійної облікової ставки Національного Банку України, індексу інфляції, моральної шкоди та витрат на ліки внаслідок розірвання договору не відноситься до вимог, передбачених ч. 1 ст. 161 ЦПК України, за якими може бути видано судовий наказ.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 165, 166, 259, 258-261, 353, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ТОВ "Сігма Автолізинг" заборгованості за договором фінансового лізингу № 02379 від 31.01.2018, подвійної облікової ставки Національного Банку України, індексу інфляції, моральної шкоди та витрат на ліки внаслідок розірвання договору шляхом видачі судового наказу.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, як така, що постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь