КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1036/18
Провадження № 2/552/574/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого судді -Турченко Т.В.
При секретарі-Силка І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору № б/н від 17.06.2008 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 115729,99 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з»явився. Відповідно до довідки від 20.03.2018 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між сторонами 17.06.2008 року укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язувався повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені умовами договору.
Банк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_1 кредитні кошти, проте відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує.
Тому 21.02.2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідач не виконує умови договору, станом на 31.01.2018 року заборгованість за кредитним договором складає - тіло кредиту 4876,20 гривень, 101129,14 гривень відсотки, які підлягають стягненню з відповідача.
Пред'являючи позов, банк прохав стягнути з відповідача і штраф, пеню і комісію по суті за одні і ті самі порушення грошових зобов'язань.
За загальним правилом, яке закріплене у ст. 61 Конституції України, заборонена подвійна цивільно-правова відповідальність за одне й те саме порушення.
Статтею 549 ЦК України встановлено два види неустойки: пеня, штраф і комісія які є різними за своїм змістом і не можуть бути засновані одночасно за одне й те саме порушення(постанова ВСУ № 6-2003 цс15 від 21 жовтня 2015 року).
Отже, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню, оскільки стягнення пені і штрафу за одні й ті ж самі порушення грошових зобов'язань суперечить принципу, встановленого ст.61 Конституції України
Крім того, в розрахунку заборгованості за кредитом банк не провів розмежування нарахованих сум пені і комісії, виведена загальна сума, тому неможливо визначити окремо суму комісії і суму пені. Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії задоволенню не підлягають.
За таких обставин з відповідача підлягає стягненню за допущені порушення грошових зобов'язань лише штраф: його фіксована складова -250 грн та процентна складова 5499,05 гривень.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 1762 грн.
Керуючись ст.509,510,525,526,610,611,625 ЦК України, ст.,121,141,280 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст заочного рішення складений 02.05.2018 року.

Суддя Т.В. Турченко