У Х В А Л А

Справа №348/366/18

01 березня 2018 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Флоряк Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Крім того, від позивача поступила заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Пасічна, вул. Довбуша, 11 А, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, кадастровий номер № :01:005:0001, які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності та заборонити йому вчиняти будь-які юридично значимі дії щодо відчуження майна та майнових прав.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду на випадок його прийняття, оскільки не виключено, що відповідач ОСОБА_2 може розпорядитися житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться в нього на праві власності та відчужити її на користь третіх осіб чи вчинити стосовно них будь-які інші правочини.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи та встановивши певні обставини вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд може забезпечити позов на підставі відповідної заяви, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є єдиним власником житлового будинку та земельної ділянки, які вони придбали в шлюбі за спільні кошти, тому існує реальна небезпека при задоволенні її позову, що рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову виконане не буде.

Тому суд вважає, що з метою схоронності майна відповідача, до розгляду справи по суті слід накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку, які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності та заборонити вчиняти будь-які дії з вказаним майном, направлені на його відчуження, заборонити укладати угоди стосовно нього, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150, 153,157 ЦПК України , -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Пасічна, вул. Довбуша, 11 А, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, кадастровий номер № :01:005:0001, які належать ОСОБА_2, ідент. код. НОМЕР_1 на праві приватної власності та вчиняти будь-які дії з вказаним майном, направлені на його відчуження, заборонити укладати угоди стосовно нього, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

Обовязок предявлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.