"27" квітня 2018 р. Справа №489/3483/17
Провадження №2-з/489/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2017 року до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшла зустрічна позовна заява за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту з майна.

04 вересня 2017 року позивач, в межах зустрічного позову, поданого ним 04 вересня 2017 року, звернувся до суду про забезпечення позову шляхом зупинення заборони реалізації арештованого майна на підставі виконавчого документа виданого державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_8 територіального управління юстиції у Миколаївській області по виконавчому провадженню № 37483573 на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, пр.-т Миру, 4/11, що перебувають у власності ОСОБА_4.

За змістом ст.ст.149-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

За правилами ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивачем у підтвердження вимог заяви представлені: витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1254 від 21.12.2011 року; витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1255 від 21.12.2011 року; витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно; договір дарування від 13.02.2012 року; договір куплі-продажу від 25.02.2012 року.

Надаючи судове тлумачення названим нормам, Пленум Верховного Суду України в пунктах 1-4 своєї постанови за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив, що під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання норм чинного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, у разі необхідності, на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, що невжиття заходів забезпечення утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, може забезпечити позов, застосувавши один або декілька видів забезпечення, у тому числі і накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання недійсними договорів дарування та іпотечних договорів щодо нерухомого майна, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння та зняття арешту про проспекту Миру, 4/5 та проспекту Миру, 4/6 в місті Миколаєві, жодних доказів переобладнання зазначених нежитлових приміщень та надання їм адреси проспект Миру, 4/11 в місті Миколаєві зустрічна позовна заява та заява про забезпечення позову не містить.

Суд забезпечує позов якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки, 26 квітня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту з майна залишено без розгляду за заявою представника позивача, в задоволенні заяви про забезпечення позову немає необідності.

Враховуючи викладене, не вбачається підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 149, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту з майна відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева