Справа № 353/181/18
Провадження № 2/353/154/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання Бойка В.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Камяна, 7, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що йому на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд за вищевказаною адресою, також 1/2 частка вказаного майна належала його матері ОСОБА_2.

06.08.2017 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє імя, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на домоволодіння, розташоване по вул. Камяна, 7, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області.

У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: вул Камяна, 7, с. Гарасимів, Тлумацький район, Івано-Франківська область, тому числі: на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 3 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була головою двору, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, значилось господарство, особовий рахунок № 179, суспільна група господарства - колгосп (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 17.08.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул. Камяна, 7, с. Гарасимів Тлумацький район, Івано-Франківська область, побудовані у період з 1960 року по 1970 рік (а.с. 9-13).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Камяна, 7, с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області.

Позивач ОСОБА_1 народився 05.08.1966 року і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14).

06.08.2017 року ОСОБА_2 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Ще за життя ОСОБА_2 (мати) посвідчила на імя позивача ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 19.11.2013 року (а.с. 6).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 належну їй 1/2 частину домоволодіння, оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 27).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 235/2017 від 30.10.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 26-49), з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Згідно довідки Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 498 від 05.09.2017 року ОСОБА_2 (мати) була постійною жителькою с. Гарасимів і на день смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_3. На день її за вищевказаною адресою проживали без реєстрації: ОСОБА_1 син, ОСОБА_5 невістка, також проживала та була зареєстрована ОСОБА_6 онука (а.с. 4).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. Камяна, 7, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, тому числі: на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по вул. Камяна, 7, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, які залишилися після смерті матері ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 за № 114/02-31 від 12.02.2018 року (а.с. 7).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на належну йому частину житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами та частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 701,87 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Камяна, 7, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, в тому числі: на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, сплачений ним по квитанції № 147.49.1/11521415 від 14.02.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 701 (Сімсот одна) гривня 87 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак