Справа № 310/1127/18
2/310/1125/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини вказуючи, що вона зареєстрована та проживає за адресою: бул. ШевченкаАДРЕСА_1, м. Бердянськ, Запорізька область. За даною адресою також зареєстрована її мати - ОСОБА_3 Зазначена квартира належить на праві приватної часткової власності їй та ОСОБА_3 по 1/2 частці за кожною. 03.06.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Майже одразу після укладання шлюбу відповідач зник і до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено. Починаючи з 25.06.2015 р. ОСОБА_2 знаходиться в державному розшуку як особа яка переховується від органів досудового розслідування за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.18 грудня 2015 року в неї та відповідача народилася донька - ОСОБА_4 Малолітня дитина від народження і до теперішнього часу проживає разом з нею, дитина потребує постійного догляду, вона має добрі житлові умови та кошти на утримання. Відповідач відсутній від дня народження дитини і ніякої участі в її вихованні не приймає. На теперішній час виникла необхідність визначення основного місця проживання дитини за адресою її фактичного проживання, оскільки від даного факту залежить багато обставин. 23 серпня 2017 вона подала заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини до виконавчого комітету відділу реєстрації місця проживання Бердянської міської ради, у якій просила зареєструвати малолітню дитину за адресою: бул. ШевченкаАДРЕСА_2, м. Бердянськ, Запорізька область. Посилаючись на п.11 постанови КМУ від 02.03.2017 р. №207 виконавчий комітет не зареєстрував дитину, у зв'язку з тим що був наданий неповний пакет документів, а саме відсутня згода другого законного представника (батька) на реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років. Просила визначити місце проживання її малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання та реєстрації, а саме за адресо: бул. Шевченка (Гайдара)АДРЕСА_1, м. Бердянськ, Запорізька область.

17.07.2018 року позивач подала уточнену та доповнену позовну заяву в якій просила надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання та реєстрації без письмової згоди батька - ОСОБА_2

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини обєднано в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради як орган опіки та піклування про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька.

12.11.2018 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 про залишення уточненої та доповненої позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 12.11.2018 року уточнену та доповнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради як орган опіки та піклування про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька залишено без розгляду.

Позивач та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Із свідоцтва про шлюб серія І-ЖС №154524 від 03.06.2018 року видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 уклали шлюб 03.06.2018 року (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серія І-ЖС №298487 від 25.12.2015 року батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є позивач та відповідач по даній справі (а.с. 9).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

За ст. 150 СК України виховання дитини, піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обовязком батьків.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Позивач 23.08.2017 року подала до Центру надання адміністративних послуг у м. Бердянськ виконавчого комітету Бердянської міської ради заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, однак їй було відмовлено на підставі п. 11 Постанови КМУ від 02.03.2017 року №207 - неповний пакет документів, а саме відсутня згода другого законного представника (батька) на реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років (а.с. 15).

Відповідно до довідки №28447/50/03-17 від 22.08.2017 року, виданої Бердянським ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкав за адресою: АДРЕСА_3, знаходиться в державному розшуку за Бердянським ВП ГУНП в Запорізькій області, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (ОРС «Розшук» №51331610 від 25.06.2015 року), ЄРДР №0000220 від 17.01.2015 року (а.с. 14).

Із висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради про визначення місця проживання дитини від 28.09.2018 року №01-6588/47 встановлено, що громадянка України ОСОБА_1, 05.02.1991р.н., уродженка м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: м. Бердянськ, бул. Шевченка, 4, кв. 98, (НОМЕР_1, виданий 03.03.2007 Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області) перебуває в шлюбі з ОСОБА_2, 08.04.1989р.н., уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4 Російської Федерації, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Подружжя перебуває в шлюбі з 03.06.2015 року (свідоцтво про шлюб І-ЖС №154524 видане 03.06.2015 відділом ДРАДС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області). Під час сумісного проживання у них народилася донька ОСОБА_4, 18.12.2015р.н. (свідоцтво про народження І-ЖС №110669, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 25.12.2015, актовий запис про народження №1085 від 25.12.2015). В червні 2015 року ОСОБА_2 скоїв злочин та покинув дружину, яка залишилася вагітною. В довідці, наданою 22.08.2017 №28447/50/03-17 Бердянським ВП ГУИП в Запорізькій області зазначено, що ОСОБА_2, 08.04.1989р.н., мешкав за адресою: м. Бердянськ, пр. Східний (Пролетарський), 232, кв.12, знаходиться в державному розшуку за Бердянським ВП ГУНП в Запорізькій області, як особа яка переховується від органів досудового розслідування за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 с. 307 КК України (ОРС "Розшук" №51331610 від 25.06.2015, ЄРДР №0000220 від 17.01.2015). На теперішній час його місце знаходження не встановлено. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.08.2012 ОСОБА_1 є власницею 1/2 частини квартири №98 по бул. Шевченка (бул. Гайдара), де проживає разом з малолітньою донькою ОСОБА_4, 18.12.2015р.н. У відділі реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради дитину зареєструвати за своїм місцем проживання мати не може, оскільки у відповідності до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2017 №207 їй було відмовлено через неповний пакет документів (відсутня згода другого законного представника (батька) на реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років). Службою у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради 16.08.2018 були обстежені умови проживання дитини за вищевказаною адресою та встановлено, що малолітня дитина проживає з матір'ю, умови проживання задовільні. Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», ст. ст. 160, 161 ч. 1 Сімейного кодексу України вважали доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином судом встановлено, що має місце неналежне ставлення ОСОБА_2 до виконання ним батьківських обовязків відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із довідки №44 про склад сім'ї, виданої ОСББ «Гайдаровець» видно, що за адресою: м. Бердянськ, бул. ШевченкаАДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про право власності від 16.08.2012 року, витягу про державну реєстрацію прав, технічного паспорту двокімнатна квартира №98 по бул. Гайдара, 4 в м. Бердянську Запорізької області належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 11-13).

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд бере до уваги що батьки є рівними в своїх можливостях та обовязках щодо догляду за дитиною, вік дитини, ставлення матері та батька до виконанням ними батьківських обовязків і приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_4 позовні вимоги про визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з матірю ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки таке рішення суду в повній мірі буде відповідати інтересам малолітньої дитини.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у розмірі 704 грн. 80 коп. на підставі ст. ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 257, 259, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 160, 161 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради як орган опіки та піклування в частині визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання та реєстрації її матері, ОСОБА_1 - АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 22 листопада 2018 року.

Суддя