Справа № 361/7545/17
Провадження № 2/361/905/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю:

секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики за розпискою від 01 травня 2015 року в розмірі 87966 доларів США та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 74918 грн. 50 коп.

Свій позов обґрунтовує тим, що 01 травня 2015 року за договором позики ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 35 000 доларів США готівкою, що підтверджується власноручно написаною розпискою про отримання коштів.

Згідно змісту розписки відповідач зобов'язувалась повернути позичену суму до 01 червня 2015 року, про те до часу звернення з позовом до суду відповідач свої зобов'язання не виконала. Позивач вказує на те, що в договорі визначена сума процентів у розмірі 5% в місяць, які повинні були виплачуватись щомісяця до дня повернення позики, таким чином з початку строку прострочення повернення позики до моменту звернення із позовом до суду сума не сплачених відсотків за 2 роки 6 місяців та 8 днів складає 35000 доларів США х 5% = 1750 доларів США щомісячно; 1750 доларів х 30 місяців + 466 доларів за неповний місяць (8 днів) = 52966 доларів США.

Отже, загальна сума заборгованості відповідачки за договором позики складає всього 87966 доларів США.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 3 % річних від простроченої суми неповернутого боргу за 921 день (з 01 червня 2015 року по 08 грудня 2017 року) 35000 х 3 % : 365 х 961= 2764, 52 долара х 27 грн. 10 (курс НБУ станом на 07 грудня 2017 року ) = 74918 грн. 50 коп.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Під час проведення підготовчого судового засідання частково визнала позов, а саме в частині стягнення боргу в розмірі 35000 доларів США.

Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив, провести в справі заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_4 отримала в борг від ОСОБА_1 35000 доларів США під п'ять процентів в місяць, та зобов'язалась повернути до 01 червня 2015 року.

На час розгляду цивільної справи в суді за вказаним вище позовом, відповідач свої зобов'язання не виконала, що і підтвердила в підготовчому судовому засіданні.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, з відповідача необхідно стягнути суму боргу в розмірі 35000 доларів США х 26,06 (за встановленим курсом НБУ станом на 06 квітня 2018 року) = 912100 грн. 00 коп.

За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі встановленому договором або законом, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором розмір процентів не встановлений, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, період заборгованості за 5 процентами за розпискою від 01 березня 2015 року за період з 01 березня 2015 року по 08 грудня 2017 року складає 2 роки 8 місяців 7 днів, та складає суму заборгованості в розмірі 56408 доларів США, розрахованих наступних чином: 35000 доларів США х 5 % = 1750 доларів США щомісячно, 1750 доларів США х 32 місяці + (1750 доларів /30 х 7 днів) = 56000 доларів США + 408 доларів = 56408 доларів США.

В змісті позовної заяви позивач зазначає початком розрахунку нарахування відсотків з 01 червня 2015 року (а.с.3) та наводить розрахунок з початку строку прострочення повернення позики до моменту звернення до суду, вказавши 2 роки 6 місяців та 8 днів прострочення, суд вважає його належним і допустимим доказом у справі, оскільки при нарахуванні процентів за користування чужими грошима за період з 01 червня 2015 року по 08 грудня 2017 року позивач виходив із суми боргу у розмірі 35000 доларів США, що є достовірним та ґрунтується на матеріалах справи. (а.с. 3)

За вказаним розрахунком сума боргу за 5 % складає 52966 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 52966 доларів США х 26,06 грн. = 1380293 грн. 96 коп.

Виходячи з викладеного, а також те, що відповідач суму позики позивачу не повернув, безпідставно продовжує користуватися чужими грошима, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь із відповідача ОСОБА_4 п'яти процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 01 червня 2015 року по 08 грудня 2017 року в розмірі 1380293 грн. 96 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином загальна сума боргу за розпискою від 01 березня 2015 року становить 2292393 грн. 96 коп. = 1380293 грн. 96 коп. ( 5%) + 912100 грн. 00 коп. (сума основного боргу).

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 01 червня 2015 року по 08 грудня 2017 року складає 35000 доларів США х 3 % : 365 х 921 = 2764, 52 доларів США х 26,06 грн. = 72043 грн. 39 коп.

Також згідно із положеннями ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 8000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 76 - 80, 259, 263, 265, 268, 280, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 1924046 грн. 81 коп.(один мільйон дев'ятсот двадцять чотири тисячі сорок шість гривень вісімдесят одну копійку), три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 57721 грн. 40 коп. ( п'ятдесят сім тисяч сімсот двадцять одна гривень сорок копійок), а також судовий збір в розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень).

Повний зміст рішення суду буде виготовлений 16 квітня 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.