Справа № 189/1182/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

за участю позивача за первісним позовом ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2- на підставі довіреності від 23.08.2017 року

відповідача за первісним позовом ОСОБА_3

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 - на підставі довіреності від 30.09.2017 року

представника третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_5 - на підставі довіреності від 15.02.2017 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у м.Кривому Розі ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Покровська РДА Покровського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконкому Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що із серпня 2013 року по грудень 2014 року вони проживали з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час донька проживає з відповідачем, який фактично силоміць забрав її у позивачки та не дозволяє їй бачитися з дитиною. За своїм місцем проживання у неї є всі необхідні умови для забезпечення нормального проживання, виховання та навчання дитини, на даний час вона закінчила навчання, неофіційно працює, характеризується позитивно. Вважає, що дитина повинна проживати з нею, якщо батько не доведе виняткових обставин неможливості цього та визначення місця проживання дитини з ним. Просить позов задовольнити.

Позивачка та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач по справі за первісним позовом звернувся до суду із зустрічним позовом, про позбавлення батьківських прав, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок стосунків із ОСОБА_3, ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_6. Проте, 26 грудня 2014 року відповідач за зустрічним позовом покинула свою неповнолітню дитину та виїхала із постійного місця проживання у невідомому напрямку. Таким чином, з кінця грудня 2014 року по цей час неповнолітня ОСОБА_6 перебуває на повному вихованні та утриманні свого батька. ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки. Дитина не отримує від неї грошової або матеріальної допомоги. ОСОБА_1 жодного разу не відвідала дитину, не цікавилася її життям та розвитком та взагалі її місцезнаходження не було відоме до пред'явлення первісного позову. Про те як виглядає біологічна мати - не мають уяви соціальні працівники, органи місцевого самоврядування, лікарі - педіатри, сусіди за місцем проживання. Крім того, в січні 2015 року ОСОБА_3 почав зустрічатися з ОСОБА_7, яка прийняла його дитину - немовля як свою рідну. 04.07.2015 року між ними був укладений шлюб, від якого народився ОСОБА_8, 2016 року народження. Неповнолітня ОСОБА_6 називає мамою та вважає за свою матір ОСОБА_7, яка піклується нею та займається її вихованням та про існування ОСОБА_1 їй нічого невідомо. Просить суд позбавити відповідача за зустрічним позовом батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки та стягнути аліменти на її утримання.

Відповідач та представник відповідача за первісним позовом та позивач та його представник за зустрічним позовом - в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову та просили задовольнити зустрічний позов. В судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що дійсно ОСОБА_1 26 грудня 2014 року покинула хвору дитину, пішла святкувати свій день народження до свої бабусі. Повернулася через місяць, забрати свої речі. За дитину навіть не поцікавилася. Просять задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у позові.

Відповідач за зустрічним позовом та представник відповідача, в судовому засіданні заперечували проти задоволення зустрічного позову, просили відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи за зустрічним позовом Покровської РДА Покровського району Дніпропетровської області Захарчук Л.В. в судовому засіданні просила рішення винести на розсуд суду, однак просила при винесенні рішення врахувати її пояснення. Так, на сьогоднішній день ОСОБА_3 проживає в будинку свого тестя, тещі, дружини. Сім'я забезпечена в повному обсязі. ОСОБА_3 та його дружина виховують двох дітей - неповнолітню дитину ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та спільну неповнолітню дитину ОСОБА_8. Представник Покровської РДА наголосила на тому, що коли соціальний працівник ходила відвідати сім'ю ОСОБА_3, сусіди пояснили, що ОСОБА_1 приїздила до будинку, фотографувала телефоном будинок та прилеглу територію, однак до будинку не заходила, щоб поспілкуватися з дитиною. Жодного разу не зверталася в опікунські органи. Дружина ОСОБА_3 піклується про дитину, стосунки в сім'ї добрі, приділяють належну увагу обом дітям, забезпечені в повному обсязі. Біологічна мати покинула дитину в чотири місяці, після чого жодного разу її не бачила. На даний час ОСОБА_1 не забезпечена житлом, немає офіційної роботи.

Справу розглянуто відповідно до ст. 223 ЦПК України в відсутності представника третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у м.Кривому Розі ради, так як до суду надійшла заява, про розгляд справи без участі їх представника .

Справу розглянуто відповідно до ст.223 ЦПК України в відсутності представника третьої особи органу опіки та піклування виконкому Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, так як до суду надійшла заява, про розгляд справи без участі їх представника. Вважають, що за доцільне визначити місце проживання дитини у родині батька.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13, суду пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_3 в с. Андріївка. Знає його з моменту переїзду до ОСОБА_7 Він переїхав з неповнолітньої дитиною та одружився з ОСОБА_7, яка добре відноситься до його доньки. У них народилася спільна дитина, однак ОСОБА_7 не розділяє дітей. Неповнолітня ОСОБА_6 називає її мамою. ОСОБА_1 жодного разу не бачила, чула, що остання покинула свою доньку.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає в с. Андріївка. ОСОБА_3 з'явився в селі десь три роки тому з маленькою донечкою та почав проживати з ОСОБА_7, з якою в подальшому одружився. ОСОБА_7 відноситься до дитини як рідна мама. ОСОБА_1 жодного разу не бачила, ОСОБА_3 пояснював, що остання покинула свою доньку.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15, суду пояснила, що працює в Покровській селищній раді, була і є депутатом. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживають разом в с. Андріївка, виховують неповнолітню дитину ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та мають спільного сина ОСОБА_8. Біологічна мати дитину покинула та жодного разу не з'являлася, а ОСОБА_7 займається вихованням ОСОБА_6, виховує її як рідну дитину.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює фахівцем з соціальної роботи у службі сім'ї та молоді, проживає в с. Андріївка. Сім'ю ОСОБА_3 знає, її донька з ними товаришує, це дуже порядна сім'я. Вона виїздила в цю сім'ю. Дитина живе в любові, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 це мати та донька. ОСОБА_1 жодного разу не виявила бажання відвідати дитину.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає в с. Воскресенка Донецької області та являється сусідкою батьків ОСОБА_3, який виріс у неї на очах. Може охарактеризувати його тільки з позитивного боку. ОСОБА_1 знає з того часу, як вона почала проживати з ОСОБА_3 все було нормально, у них народилася донька ОСОБА_6. Однак 26.12.2014 року ОСОБА_1 залишила дитину та пішла до бабусі. Більше вона її не бачила. ОСОБА_3 почав сам доглядати та виховувати доньку, потім став проживати з ОСОБА_7 та переїхав з дитиною проживати до її батьків. ОСОБА_7 як мама дуже відповідальна та відноситься до обох дітей однаково.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає в с.Воскресенка Донецької області та являється сусідкою батьків ОСОБА_3, який виріс у неї на очах. Може охарактеризувати його тільки з позитивного боку. ОСОБА_1 знає з того часу, як вона почала проживати з ОСОБА_3 все було нормально, у них народилася донька ОСОБА_6. Однак 26.12.2014 року ОСОБА_1 залишила дитину та пішла до бабусі. Більше вона її не бачила. ОСОБА_3 почав сам доглядати та виховувати доньку, потім став проживати з ОСОБА_7 та переїхав з дитиною до її батьків. ОСОБА_7 як мама дуже відповідальна та відносить до обох дітей однаково.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні суду пояснив, що він на даний час працює в групі реагування Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. В 2015 році він працював старшим інспектором кримінальної міліції. Йому на виконання надходила заява, про те що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов'язки по відношенню до своєї малолітньої доньки. Займаючись цим питанням він складав два адміністративні протоколи про невиконання нею батьківських обов'язків, які направив для розгляду до суду. ОСОБА_3 виховував дитину сам, потім він одружився і його дружина взяла на себе обов'язок по вихованню та доглядом дитини. Умови проживання дитини були дуже добрі. ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до поліції з заявою, що їй не дають спілкуватися з дитиною.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні суду пояснила, що вона, проживає в с. Андріївка, являється сусідкою ОСОБА_3, який почав проживати по сусідству десь три року тому з маленькою донечкою. Одружився з ОСОБА_7, яка відноситься до дитини як рідна мама. ОСОБА_1 жодного разу не бачила, ОСОБА_3 пояснював, що остання покинула свою доньку.

Свідок ОСОБА_22, пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_3 Дівчинку ОСОБА_6 виховує з шести місяців. Коли ОСОБА_1 покинула дитину, вона через місяць почала виховувати дитину. Вона її мати, дуже любить дівчинку та відноситься як до рідної. За весь час проживання ОСОБА_1 жодного разу не звернулася взнати як дитина.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 суду пояснила, що ОСОБА_7 її донька. Вона одружилася з ОСОБА_3, в якого була маленька донечка та яку покинула мати. ОСОБА_7 відноситься до ОСОБА_6 як до рідної доньки, любить, не розділяє між дітьми. ОСОБА_6 її онука, як і ОСОБА_8.

Заслухавши пояснення сторін за первісним та зустрічним позовом, їх представників, представника відповідача за первісним позовом, представника третьої особи за зустрічним позовом, свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воскресенка, Великоновосілківського району Донецької області, про що 04.09.2014 року складено актовий запис № 16, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.03.2017р.

Згідно акту обстеження проживання від 12.05.2017 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради - на підставі заяви ОСОБА_1 проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1. Житло розміщене на 1 поверсі 2-поверхового будинку. Складається з двох кімнат, кухні, ванни, туалету, коридору, умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови - приміщення квартири відремонтовані, в обох кімнатах наявні дивани, в спальні є шафа, трюмо, крісло, телевізор, ліжко, дитяче ліжко. Кухня обладнана кухонними меблями, холодильником, пральною машиною, газовою плитою, газовою колонкою, столом. У ванній кімнаті є ванна, рукомийник, в туалеті - унітаз, сантехніка у робочому стані. За цією адресою проживає ОСОБА_1, винаймає житло за даною адресою з березня 2017 року за договором найму. Для проживання дитини створено відповідні санітарно-гігієнічні умови.

Згідно характеристики, виданої начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті раді м. Кривий Ріг Дніпропетровської області ОСОБА_1, 1998 року народження проживає за адресою АДРЕСА_1. За період проживання на території районної у місті ради до адміністративної відповідальності не притягалася. Компрометуючих матеріалів на неї немає. При огляді її квартири було виявлено гарні та відповідні для проживання дитини санітарно- гігієнічні умови. За словами її сусідів привітна, тяги до спиртного не має. У квартирі також є дитяче ліжко, за квартирою дбає, умови проживання задовільні.

Так, відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського Суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», в яких зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків).

Згідно з п.1 ст.9 Конвенції про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, приймаючи до уваги інтереси дитини, яка з народження проживає з батьком, її прихильність до нього, який її доглядає, виховує, утримує разом зі своєю дружиною, яка відноситься до дитини як до рідної, вік дитини, та те що дитина не знає свою рідну матір, позицію представника з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей райдержадміністрації та враховуючи те, що особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову про визначення місця проживання неповнолітньої дитини слід відмовити.

Щодо позовних вимог за зустрічною позовною заявою, суд зазначає наступне.

Так, як встановлено в судовому засіданні згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серійний номер НОМЕР_4, виданого 04 липня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 04 липня 2015 року, прізвище після державної реєстрації ОСОБА_7.

Згідно акту обстеження проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 від 07 вересня 2017 року, складеного комісією Шевченківської сільської ради, було проведено обстеження за адресою - АДРЕСА_2. У ході перевірки було виявлено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації з березня 2015 року по теперішній час не проживає, мешкає за межами Шевченківської сільської ради. У період з січня 2014 року по грудень 2014 року ОСОБА_3, за вказаною адресою мешкав разом з батьками, співмешканкою ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9. ОСОБА_1 неповнолітня, ІНФОРМАЦІЯ_10, по Сімейному Кодексу зареєструвати шлюб з ОСОБА_3 не мала можливості. Після народження дитини основний тягар ліг на батьків ОСОБА_3. ОСОБА_1 не виконувала належним чином обов'язки матері і 26 грудня 2014 року покинула дитину, жодного разу не відвідувала дитину, не приймала участі в вихованні, не надавала матеріальної допомоги. З січня 2015 року ОСОБА_6 перебувала під повною опікою батька. 04 липня 2015 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 Увесь цей час ОСОБА_6 мешкає з батьком, мачухою, братом у АДРЕСА_3. Сусіди підтверджують, що у період візиту сім'ї ОСОБА_3 до батьків, ОСОБА_6 наділена увагою, доглядом, присутні всі признаки добропорядної молодої сім'ї.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, складеного 06 вересня 2017 року депутатом Покровської селищної ради та сусідами - сім'я проживає в АДРЕСА_4 у власному будинку, матеріальне становище добре. Присадибна ділянка 0,30 га, утримують одну корову, одну телицю, двох свиней, тридцять курей, сорок качок. Сім'я ОСОБА_3 проживає в батьків його дружини. Будинок відремонтований всередині і ззовні, гарно облаштоване подвір'я, скрізь прибрано. У будинку є пічне та газове опалення, проведена вода, є ванна, туалет, всі необхідні меблі, побутова техніка, комп'ютер, багато дитячих іграшок. В будинку чисто, прибрано, для проживання дітей створені гарні умови.

Згідно акту соціального інспектування від 16.01.2015 року № 6 - в ході соціального інспектування комісією зафіксовано, що мати вдома не з'являлася, малолітню доньку виховує батько дівчинки, бабуся та дідусь. В будинку за адресою АДРЕСА_2 тепло, прибрано, речі дівчинки знаходяться у належному стані, дитяче харчування у достатній кількості.

Відповідно до акту соціального інспектування від 07.09.2017 року № 12 - дитина ОСОБА_6 проживає в повній сім'ї, отримує належний догляд, виховання. Біологічна мати не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Рекомендовано звернутися до суду про позбавлення батьківських прав.

В матеріалах справи знаходиться атестат № 378, згідно якого ОСОБА_3 отримав 31.08.2014 року одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 10320 грн. та 03.04.2016 року отримав допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн.

Згідно довідки № 07.09.2017 року, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в тому що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але за вказаною адресою з березня 2015 року не проживає. Має малолітню дитину, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстрація народження проведена виконкомом Шевченківської сільської ради. На період реєстрації новонародженої дитини мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, була неповнолітня, по Сімейному Кодексу зареєструвати шлюб не можливо, відомості про матір вказано згідно її свідоцтва про народження. З 26 грудня 2014 року ОСОБА_1 покинула дитину на батька та вибула за межі Шевченківської сільської ради. Реєстрацію новонародженої не здійснено по причині відсутності згоди матері.

Відповідно до довідки № 776 від 06.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради - діти ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходяться на повному матеріальному забезпеченні батька ОСОБА_3

Згідно характеристики, виданої в.о. старости Андріївського старостинського округу Покровської селищної ради - ОСОБА_3 проживає без реєстрації в с.Андріївка Покровського району Дніпропетровської області з березня 2015 року по теперішній час разом з дружиною ОСОБА_7 та дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_8. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. Має спокійний врівноважений характер, спиртні напої не вживає, з односельцями та сусідами в конфлікти не вступає. Разом з дружиною виховують двох малолітніх дітей. Дочка ОСОБА_6, 2014 року народження проживає разом з батьком за вищевказаною адресою з березня 2015 року. Догляд за дитиною здійснюють батько дитини та його дружина. За час проживання на території ради мати ОСОБА_6 до дитини до дитини не приїздила, вихованням дитини не займалася, долею дитини не цікавилася. ОСОБА_3 працює разом з ОСОБА_27 без укладення трудової угоди, здійснюють ремонти у будинках односельців. Матеріально свою сім'ю забезпечує.

Відповідно до постанови судді Покровського районного суду від 20.10.2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження.

Згідно постанови судді Покровського районного суду від 16.02.2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та провадження у справі закрито в зв'язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, що передбачені ст.38 КУпАП .

Так, статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він :

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батька, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт винної поведінки ОСОБА_1 щодо свідомого нехтування батьківськими обов'язками щодо своєї неповнолітньої доньки, та той факт, що вона зовсім не займається її вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовки до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідачки від обов'язку по вихованню доньки. Однак суд бере до уваги й той факт, що ОСОБА_1 була неповнолітньою коли покинула свою доньку та можливо повністю не розуміла всю відповідальність за долю своєї дитини. В зв'язку з цим суд вважає за можливе надати шанс ОСОБА_28 щодо прийняття участі у житті її дитини та відмовити в задоволенні позову щодо позбавлення її батьківських прав щодо доньки ОСОБА_6.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довела доказами факти ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування відносно неповнолітнього сина.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на те, що, відповідач за зустрічним позовом зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з неї на користь позивача за зустрічним позовом, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні вимог за первісною позовною заявою, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. суд залишає за позивачем за первісною позовною заявою.

У зв'язку із частковим задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за зустрічним позовом у розмірі 320 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3,10,12,13,76,77,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_6), третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у м. Кривому Розі ради (адреса місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 42) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_6) до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1), треті особи: Покровська РДА Покровського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. Д.Яворницького,119), орган опіки та піклування виконкому Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (адреса місцезнаходження: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Шевченко, вул. Шевченко,3) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 іпн. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_3 іпн. НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_6, аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини сукупного доходу щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог зустрічної позовної заяви - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 іпн. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 іпн. НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_6) судовий збір у розмірі 320 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар