РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Найдишак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитно-заставного договору недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитно-заставного договору неукладеним. Позивач посилається на те, що в листопаді 2014 року працівниками ДАІ на посту в м.Кам'янець-Подільський було вилучено належний йому автомобіль НОМЕР_1. Після цього ним було з'ясовано, що від його імені було з ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитно-заставний договір №НЕСFAA00000133 від 25 січня 2008 року. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 26469,33 доларів США строком до 24.01.2011 року. Під заставу передано вказаний автомобіль. Позивач зазначає, що про існування спірного кредитно-заставного договору не знав, він його не підписував та не укладав.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати неукладеним кредитно-заставний договір №НЕСFAA00000133 від 25 січня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В подальшому позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

В ході судового розгляду справи представник позивача уточнив заявлені позовні вимоги та просив визнати недійсним кредитно-заставний договір №НЕСFAA00000133 від 25 січня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 1, 3 та 5 ст.203 Цивільного кодексу України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 25 січня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір №НЕСFAA00000133. Згідно умов договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати позичальникові ОСОБА_1 кредит у розмірі 26469,33 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування ним, а також інші платежі відповідно до умов договору. Процентна ставка складає 14,28% річних. Предметом застави слугував автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 26.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВТС 021314 (а.с.14-31, 34-35).

Зі звіту про експертну оцінку транспортного засобу від 14.01.2008 року вбачається ринкова вартість автомобіля Mercedes-BЕNZ S320, реєстраційний номер НОМЕР_2, на дату оцінки складає 179275,00 гривень.

18 січня 2008 року від імені ОСОБА_1 заповнено анкету-заяву, в якій він просить надати кредит в доларах США.

25 січня 2008 року надана дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_2 згода на укладення кредитно-заставного договору.

Для отримання кредиту позивачу ОСОБА_1 було надано довідку з місця роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерготеплоізоляція» про те, що він постійно працює з 15 квітня 2003 року на посаді директора та зазначено розмір його доходу за останні 6 місяців.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №НЕСFAA00000133 від 25.01.2008 року укладено договір поруки 25 січня 2008 року з ОСОБА_3.

З досліджених в ході судового розгляду доказів, судом встановлено, що під час підписання спірного договору №НЕСFAA00000133 від 25.01.2008 року ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив, що підписанням цього договору він цілком згодний з його умовами та отримав свій примірник договору. Також вбачається, що підписуючи спірний договір сторони дійшли згоди щодо його змісту, а відтак, з власної ініціативи на момент отримання коштів сторони з власної волі на свій розсуд визначили для себе правила подальшої поведінки, зокрема, щодо усіх ризиків, пов'язаних зі зміною обставин, з яких вони виходили при укладенні цього договору.

З вищевстановлених обставин вбачається, що сторони домовились про всі умови оскаржуваного договору, його сукупну вартість та дійшли згоди з цього приводу, жодних доказів всупереч цьому та добровільності підписання спірного договору позивачем чи його представниками до суду не надано, тому суд не вбачає підстав для визнання недійсним спірного договору.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

З урахуванням вищевстановленого та тієї обставини, що позивачем не доведено, що оскаржений договір підписано не ним, суд приходить до висновку, що спірний договір №НЕСFAA00000133 від 25.01.2008 року відповідає вимогам Закону України "Про захист прав споживачів", Конституції України та Цивільному кодексу України, тому підстав для визнання недійсним Договору суд не вбачається, та в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 203, 215 ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитно-заставного договору недійсним відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан