Провадження № 2/331/210/2018
Справа № 331/7661/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак ММ.,
7.11.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ТБ « Українська», про визнання дійсним договору ( біржевої угоди) купівлі- продажу нерухомого майна, а саме : квартири АДРЕСА_3 ( колишня вул.. Дзержинського) в м. Запоріжжі, укладеного 21 березня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого на ТБ « Українська»; визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 ( колишня вул.. Дзержинського) в м. Запоріжжі.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 березня 2000 року вона на підставі договору купівлі-продажу № б/н придбала у ОСОБА_2 квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дзержинського (Олександрівська)АДРЕСА_4.
Договір купівлі-продажу було зареєстровано Товарною біржею «Українська» від 21.03.2000 року, але не було зареєстровано в ОП ЗМБТІ.
На момент укладення договору купівлі-продажу діяли положення Цивільного кодексу Україської РСР від 18.07.1963р., тому зазначений договір було зареєстровано Українською товарною біржею без дотримання нотаріальної форми договору.
Після придбання квартири, вона отримала реєстраційне посвідчення ОП «ЗМБТІ» серії АБД №011999 та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_6 (Дзержинського) в м. Запоріжжі.
На цей час вона не може розпоряджатися своєю власністю, так як її право власності не визнається офіційними органами держави.
На підставі викладеного, просить суд визнати дійсним договір (біржову угоду) купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 (колишня вул.. Дзержинського) в м. Запоріжжі, укладеного 21 березня 2000 року між нею та ОСОБА_2, посвідченого на ТБ «Українська»; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_7 (Дзержинського) в місті Запоріжжі.
Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, але представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи Товарної біржі «Українська», кожен в окремості, у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.
Ухвалою судді від 10 листопада 2017 року провадження у цій справі відкрито та справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання. (а.с. 22-23)
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 27 лютого 2018 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 21 березня 2000 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № б/н придбала у ОСОБА_2 квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська (Дзержинського)АДРЕСА_4. (а.с. 8)
На момент укладення договору купівлі-продажу діяли положення Цивільного кодексу Україської РСР від 18.07.1963р., тому зазначений договір було зареєстровано Запорізькою товарною біржею без дотримання нотаріальної форми договору.
Після придбання квартири, ОСОБА_1 отримала реєстраційне посвідчення ОП «ЗМБТІ» серії АБД №011999 та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_6 (Дзержинського) в м. Запоріжжі. (а.с. 9-11).
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі.
Згідно ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Аналізуючи перелічені норми матеріального права, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТБ « Українська», про визнання дійсним договору (біржевої угоди) купівлі- продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 ( колишня вул.. Дзержинського) в м. Запоріжжі, укладеного 21 березня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого на ТБ «Українська»; визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 (колишня вул.. Дзержинського) в м. Запоріжжі, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в реакції 1963р.), ст. 392 ЦК України, суд
Визнати дійсним договір (біржову угоду) купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 (колишня вул.. Дзержинського) в м. Запоріжжі, укладений 21 березня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений на Товарною біржею «Українська»
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН: НОМЕР_1), право власності на квартиру АДРЕСА_8 (Дзержинського) в місті Запоріжжі.
Повний текст судового рішення складено 06 березня 2018 року.
Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.Г.Скользнєва