Постанова

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 215/4952/13-ц

провадження № 61-9860св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року в складі судді Мельника Ю. П. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Митрофанової Л. В., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2013 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати за постачання теплової енергії за період з 1 квітня 2008 року до 1 травня 2013 року в розмірі 8 099,83 грн та 229,40 грн судового збору.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії, а саме: відключити від централізованого опалення його квартиру № АДРЕСА_1.

У жовтні 2015 року КПТМ «Криворіжтепломережа» уточнило позовні вимоги та просило стягнути з відповідача заборгованість з оплати за опалення за період з 1 листопада 2009 року до 1 вересня 2015 року в розмірі 14 706,01 грн та судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Позовна заява КПТМ «Криворіжтепломережа» мотивована тим, що відповідачу щомісяця відповідно до тарифів на теплову енергію, встановлених рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про твердження тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» поставлялась теплова енергія. Вартість опалення в рахунках зазначалася відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання.

Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, проте відповідач на порушення положень статей 67, 68, 162 ЖК Української РСР, статей 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не сплачував за отримані послуги в повному обсязі.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_4 мотивована тим, що він неодноразово звертався до позивача із заявами про відключення його квартири від централізованого опалення, проте йому відмовлено. Договору про надання послуг з централізовано опалення сторони не укладали.

ОСОБА_4 просив зобов'язати КПТМ «Криворіжтепломережа» відключити його квартиру від централізованого опалення та надати дозвіл на встановлення індивідуального опалення.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість з оплати за постачання теплової енергії за період з 1 листопада 2009 року до 1 вересня 2015 року в розмірі 14 706,01 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову КПТМ «Криворіжтепломережа» мотивовано тим, що згідно з розрахунками відповідач має заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 1 листопада 2009 року до 1 вересня 2015 року в сумі 14 706,01 грн.

Щодо відмови у зустрічному позові ОСОБА_4, рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що останнім не надано доказів отримання ним встановленого законодавством дозволу на відключення квартири від системи центрального опалення.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в первісному позові та задоволення зустрічного позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що між сторонами відсутній договір про надання послуг; підприємство позивача надає послуги неналежної якості.

У серпні та у вересні 2017 року КПТМ «Криворіжтепломережа» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких посилається на те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування немає; висновки судів відповідають обставинам справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено й це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 67, частини першої статті 68, статті 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20, частини першої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлений частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин.

Оскільки між сторонами виникли правовідносини з надання комунальних послуг з централізованого опалення та їх споживання, які врегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач має зобов'язання перед позивачем з оплати комунальних платежів.

Посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що позивачем надавались неякісні послуги з опалення, тому він не має наміру оплачувати неякісні послуги, спростовуються розрахунком заборгованості позивача, згідно з яким відповідачу робились перерахунки розміру плати за надання послуг згідно з актами.

Доводи касаційної скарги про те, що між сторонами відсутній договір про надання комунальних послуг не можуть бути підставою для скасування судових рішень, оскільки це не звільняє ОСОБА_4 від сплати вартості фактично отриманих житлово-комунальних послуг. Послуги з централізованого опалення відповідачеві надавалися, він їх приймав та частково оплачував.

Щодо відмови у зустрічному позові ОСОБА_4, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_4 не надано доказів про отримання встановленого законодавством дозволу на відключення квартири від системи центрального опалення.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2018 року зупинено виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження, слід поновити виконання (дію) цих рішень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання (дію) рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В.С. Висоцька

С.П. Штелик