Справа №560/325/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 травня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З лютого 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені і відповідач проживає окремо від позивача та їхнього сина. З того часу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає і позивач змушена забезпечувати сина самостійно, який на даний час хворіє. Однак, коштів у позивача на все не вистачає.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Від відповідача до початку розгляду справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги він визнає частково, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 200,00 грн., оскільки він тривалий час з 18 листопада 2016 року знаходився на лікуванні в обласній психіатричній лікарні та через часті хороби не може ніде працювати. Крім того подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні слід задоволити частково з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.2013 року встановлено, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач - ОСОБА_3 (а.с.6).

Як вбачається з довідки №168 від 02.03.2018 року, виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 і має на своєму утриманні дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Як вбачається із довідки №02-03/18 від 02.03.2018 року, виданої Вербівським навчально-виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІ - дошкільний навчальний заклад", за час відвідування дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 дошкільного підрозділу Вербівського НВК з 01 вересня 2017 року по даний час, батько дитини ОСОБА_3, жодного разу не відвідував дитину і не цікавився його вихованням у садочку (а.с.9).

З копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 03.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 є дитиною інвалідом (а.с.30).

Із виписки із медичної карти пацієнта реабілітаційного центру "Центру реабілітації дітей з органічним ураженням ЦНС та психіки КЗ "РОСБД", ОСОБА_4 встановлено діагноз: "РОЦН у вигляді вираженої затримки психомовного розвитку з дефіцитом уваги і гіперактивності" (а.с.10).

Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

У відповіді на відзив на позовну заяву, відповідач вказує, що він тривалий час знаходиться на лікуванні в обласній психіатричній лікарні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до довідки КЗ "Рівненської обласноїпсихіатричної лікарні с.Орлівка", ОСОБА_3 з 18 листопада 2016 року, знаходиться на лікуванні в обласній психіатричній лікарні (а.с.18). Проте вказана довідка видана 18 листопада 2016 року, що ставить під сумнів твердження ОСОБА_3, що він тривалий час знаходиться на лікуванні, а також у довідці не зазначено, у зв'язку з яким захворюванням останній знаходиться на лікуванні. Отже, доказів того, що відповідач є непрацездатною особою, матеріали справи не містять.

Згідно довідки №781 від 19.03.2018 року, виданої виконавчим комітетом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_3 на території сільської ради не працює, трудової книжки зі слів немає, не служить, не навчається (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Враховуючи вищенаведене, норми Сімейного кодексу України, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; а також приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні, має проблеми зі здоров'ям, у зв'язку з чим позивач потребує додаткових коштів на лікування дитини, а домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження підлягають до часткового задоволення в розмірі по 1000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, оскільки саме такий розмір зумовлений необхідністю додаткових витрат на дитину, що викликані її хворобою та буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 5 Закону України Про судовий збір ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_3, аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону, починаючи з моменту подачі заяви до суду, а саме з 05 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ід.код.НОМЕР_3) жителя АДРЕСА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 11 травня 2018 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.