Ухвала

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 219/11900/16-ц

провадження № 61-23178ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2018 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2016 року ТОВ «Бахмут-Енергія» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за теплову енергію у розмірі 10 770,87 грн, яка виникла у результаті неналежного виконання зобов'язань зі сплати за спожиту теплову енергію за період з 01 вересня 2008 року по

01 травня 2016 року.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

23 листопада 2017 року позовні вимоги ТОВ «Бахмут-Енергія» до

ОСОБА_3. про стягнення заборгованості за теплову енергію задоволено.

Cтягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» заборгованість за теплову енергію за період з 01 вересня 2008 року по 01 травня 2016 року в розмірі 10 770,87 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

23 листопада 2017 року залишено без змін.

22 березня 2018 року через засоби поштового зв'язкуОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бахмут-Енергія» доОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 10 770,87 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762,00 грн х 100 = 176 200,00 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

ОСОБА_3 у касаційній скарзі, посилається на те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника, оскільки розмір стягнутої заборгованості за теплову енергію перевищує дохід ОСОБА_3 за півроку та ставить на межу виживання.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника є необґрунтованими.

Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскаржені судові рішення прийняті у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відмову відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скаргаОСОБА_3 подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 21 лютого 2018 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило