Справа № 760/2077/17
Провадження № 2/760/732/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» в січні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 004-2008-1323 від 24 квітня 2008 року в сумі 60 000,00 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та ОСОБА_2 24 квітня 2008 року було укладено Кредитний договір № 004-2008-1323, відповідно до умов якого відповідач отримала у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 129 330,00 дол. США, строком користування до 10.04.2038 року, зі сплатою 12,75% річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

10 грудня 2009 року, 23 грудня 2009 року, 10 квітня 2011 року, 13 квітня 2011 року, 14 серпня 2012 року, 18 вересня 2013 року, 11 грудня 2014 року та 11 вересня 2015 року між сторонами було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом, а саме:

з 10 грудня 2009 року по 09 грудня 2010 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 3,14% річних;

з 10 грудня 2010 року по 09 квітня 2011 року - 15,87% річних;

з 10 квітня 2011 року по 09 квітня 2012 року - 3,56% річних;

з 10 квітня 2012 року по 13 серпня 2012 року - 17,84% річних;

з 14 серпня 2012 року по 09 серпня 2013 року - 4% річних;

з 10 серпня 2013 року по 17 вересня 2013 року - 16,58% річних;

з 18 вересня 2013 року по 09 вересня 2014 року - 4,4% річних;

з 10 вересня 2014 року по 10 грудня 2014 року - 16,8% річних;

з 11 грудня 2014 року по 09 червня 2015 року - 3,02% річних;

з 10 червня 2015 року по 10 вересня 2015 року - 16,8 річних;

з 11 вересня 2015 року по 09 березня 2016 року - 3,0% річних;

а починаючи з 10 березня 2016 року - 13,45% річних.

Як зазначає позивач, ним виконано свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому Кредитним договором видано відповідачу кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок, а саме вказані кредитні кошти було перераховано на рахунок № 1042.

В свою чергу, Позичальник зобов'язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Однак, в порушення умов Кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором щодо сплати процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 12.12.2016 року складає 167 091,42 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 128 035,38 дол. США; відсотки - 39 023,20 дол. США; підвищені відсотки - 32,84 дол. США.

Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60 000,00 дол. США, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 1 173,52 дол. США; частка дострокового стягуваного тіла кредиту - 58 826,48 дол. США.

Крім того, для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 11 вересня 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки Б/Н, відповідно до умов п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності або про причини неявки, будь-яких клопотань, заперечень на позов/відзиву від відповідачів до суду не надходило.

Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що між позивачем Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 24 квітня 2008 року було укладено Кредитний договір № 004-2008-1323 (а.с.а.с. 22-33 Т. 1).

Відповідно до умов Кредитного договору № 004-2008-1323 від 24 квітня 2008 року відповідач отримала у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 129 330,00 дол. США, строком користування до 10.04.2038 року, зі сплатою 12,75% річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Також встановлено, що 10 грудня 2009 року, 23 грудня 2009 року, 10 квітня 2011 року, 13 квітня 2011 року, 14 серпня 2012 року, 18 вересня 2013 року, 11 грудня 2014 року та 11 вересня 2015 року між сторонами було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом, а саме:

з 10 грудня 2009 року по 09 грудня 2010 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 3,14% річних;

з 10 грудня 2010 року по 09 квітня 2011 року - 15,87% річних;

з 10 квітня 2011 року по 09 квітня 2012 року - 3,56% річних;

з 10 квітня 2012 року по 13 серпня 2012 року - 17,84% річних;

з 14 серпня 2012 року по 09 серпня 2013 року - 4% річних;

з 10 серпня 2013 року по 17 вересня 2013 року - 16,58% річних;

з 18 вересня 2013 року по 09 вересня 2014 року - 4,4% річних;

з 10 вересня 2014 року по 10 грудня 2014 року - 16,8% річних;

з 11 грудня 2014 року по 09 червня 2015 року - 3,02% річних;

з 10 червня 2015 року по 10 вересня 2015 року - 16,8 річних;

з 11 вересня 2015 року по 09 березня 2016 року - 3,0% річних;

а починаючи з 10 березня 2016 року - 13,45% річних (а.с.а.с. 34-158 Т. 1).

Матеріалами справи підтверджується те, що ПАТ «Універсал Банк» виконано свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому Кредитним договором видано відповідачу кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок, а саме вказані кредитні кошти було перераховано на рахунок № 1042, що підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с. 172 Т. 1).

В свою чергу, згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов'язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, не здійснюється щомісячне погашення кредиту та не сплачуються відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що 24 квітня 2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 004-2008-1323, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що в порушення умов Кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором щодо сплати процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 12.12.2016 року складає 167 091,42 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 128 035,38 дол. США; відсотки - 39 023,20 дол. США; підвищені відсотки - 32,84 дол. США.

Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с.а.с. 168-171).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору.

Згідно п. 5.2.5 Кредитного договору, Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень протягом 60 календарних днів з дати відправлення Кредитором повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення.

Так, 08.08.2016 року відповідачу була направлена вимога за № 2839/13 ГО про погашення суми заборгованості (а.с.а.с. 179-181 Т. 1), яка залишена поза увагою відповідача.

Крім того, судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 11 вересня 2015 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки Б/Н, відповідно до умов п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (а.с.а.с. 159-167 Т. 1).

Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до умов Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників, у відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частину (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Також письмовими матеріалами справи підтверджується, що у зв'язку з невиконанням Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк, згідно з п. 2.2 Договору поруки, направив 08.08.2016 року лист-вимогу за № 2839/20 ГО до Поручителя ОСОБА_3 (а.с.а.с. 182-184 Т. 1). Але, порушуючи вимоги п. 2.3 Договору поруки, Поручитель не виконав умов договору, суму заборгованості не повернув.

Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з того, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, порушують вимоги умов Кредитного договору та Договорів поруки, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджується наданими позивачем доказами порушення відповідачами умов договору Кредитного договору № 004-2008-1323 від 24 квітня 2008 року та Договору поруки Б/Н від 11 вересня 2015 року, факт наявної заборгованості та право Банку вимагати погашення заборгованості та кредиту.

Відповідно до п. 2.4 Постанови Національного Банку України № 255 від 18 червня 2003 року комісійні доходи і витрати (далі - комісії) - операційні доходи і витрати за наданими (отриманими) послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи є фіксованою.

За виконання касових операцій банки встановлюють комісійну винагороду, яка є платою, що стягується банком з клієнта за виконання певних банківських операцій. Комісійна винагорода є одним із видів непроцентних доходів банків. Розмір і порядок стягнення комісійної винагороди банки встановлюють самостійно з урахуванням чинного законодавства на основі тарифів, затверджених рішенням правління банку, та відповідно до укладених з клієнтами договорів.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України у справі № 6-145цс14 від 24 вересня 2014 року, суд вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, в силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Оскільки ПАТ «Універсал Банк» має ліцензію на право здійснювати банківські операції (а.с.а.с. 189-203 Т. 1), то має правові підстави на стягнення валютних операцій в іноземній валюті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 р. № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позичальник) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам статті 533 ЦК України.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 24 086,83 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 554, 610, 611, 623, 625, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 004-2008-1323 від 24 квітня 2008 року в сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 11.04.2018 року становить 1 558 800 (один мільйон п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, та 24 086 (двадцять чотири тисячі вісімдесят шість) гривень 83 копійки судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, рахунок №2 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Суддя Л.І. Кізюн