Справа № 750/986/18 Провадження № 22-ц/795/522/2018 Головуючий у I інстанції - Рахманкулова І. П. Доповідач - Вінгаль В. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання: ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ВИСОЦЬКОЇ Н.В., МАМОНОВОЇ О.Є.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_3,

оскаржується рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

прізвище судді: Рахманкулова І.П.; час і місце ухвалення рішення: 10 год. 27 хв., м.Чернігів;

дата складання повного тексту рішення: 05 березня 2018 року,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживають окремо. Спільна дитина учасників справи проживає разом з позивачем. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно працює. Угоди про добровільну сплату аліментів між учасниками справи не досягнуто.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Чернігова, (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06 лютого 2018 року та до досягнення сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить його змінити та зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.02.2018 року та до досягнення сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

За доводами апеляційної скарги, скаржник не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не погоджується з їх розміром, оскільки судом не враховано, що на даний час його життєва ситуація суттєво змінилася. Скаржник просить врахувати, що 21.02.2018 року його мати - ОСОБА_5, 1961 року народження, отримала травму, а тому всі витрати на лікування та подальшу реабілітацію покладено на нього. Крім того, на утриманні ОСОБА_3 знаходить батько, який є пенсіонером та інвалідом 3 групи внаслідок захворювання одержаного при проходженні військової служби.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін позивачем не подавався.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06 лютого 2018 року та до досягнення сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не працює, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, а тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, доказів, що відповідач утримує своїх батьків-пенсіонерів, ним не надано.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно довідки виконавчого комітету Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 18 січня 2018 року № 3-18/77, ОСОБА_4 проживає разом з позивачем (а.с.9).

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, врахував, що позивач не працює, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, має постійне місце роботи та стабільний заробіток

та дійшов вірного висновку про їх стягнення саме у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06 лютого 2018 року та до досягнення сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Посилання скаржника на те, що 21.02.2018 року його мати - ОСОБА_5, 1961 року народження, отримала травму, а тому всі витрати на лікування та подальшу реабілітацію покладено на нього, а також те, що на його утриманні знаходиться батько, який є пенсіонером та інвалідом 3 групи внаслідок захворювання одержаного при проходженні військової служби не є підставою для зміни рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

За наданими до суду доказами, батько відповідача - ОСОБА_3 є пенсіонером та особою з інвалідністю третьої групи, отримує пенсію по інвалідності. Мати відповідача - ОСОБА_5 працює медсестрою у КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня». При цьому, ОСОБА_3 не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції жодних доказів того, що його батьки знаходяться на його утриманні, як він зазначає у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 16 травня 2018 року.

Голова судового засідання:Судді: