Єдиний унікальний номер: 378/949/18
Провадження № 2/378/288/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н. Д.,

представників позивача

ТОВ «Журавлиське»: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника відповідача

ОСОБА_3: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавлиське» до ОСОБА_3 та Головного Управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними та скасування наказів Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, визнання недійсним та скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Журавлиське» посилаючись на те, що колективне сільськогосподарське підприємство «Червона зірка», правонаступником якого є позивач - ТОВ «Журавлиське» видано державний акт на право колективної власності на землю серії КВ 27000012 №007 від 10.08.1995 року та державний акт на право постійного користування землею серії КВ 19000012 №010 від 10.08.1995 року. На замовлення ТОВ «Журавлиське» ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області. Розпорядженням голови Ставищенської райдержадміністрації №499 від 02 серпня 2004 року та згідно висновку Журавлиської сільської ради Ставищенського району ради від 30 червня 2004 року №53 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району, а також розроблено науково-технічну документацію по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Червона Зірка» с. Журавлиха Ставищенського району. Проектом землеустрою передбачено розподіл земель загальною площею 1672,3 га, в тому числі 1533,4 га ріллі з поділом на 920 земельних часток (паїв) та організацію земельних масивів площею 138,9 га сіножатей (еродованих земель, на яких проведено залуження) на 905 власників земельних часток (паїв) без подрібнення в натурі для їх спільного використання. Крім проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Червона зірка» та проект контурно-меліоративної організації території ТОВ «Журавлиське» в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області. Відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області земельні ділянки перебували у колективній власності ТОВ «Журавлиське», як землі сумісної власності членів ТОВ «Журавлиське» (залуження) без поділу в натурі. Із відкритих джерел ТОВ «Журавлиське» стало відомо, що на землях, якими користується позивач знаходиться земельна ділянка із кадастровим № :04:002:0204, площею 2 га, що належить на праві власності ОСОБА_3, яка виділена їй на підставі наказу №10-13877/15-14-СГ від 25.12.2014р., винесеного Головним Управлінням Держгеокадастру у Київській області та наказу, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0204. Позивач не припиняв користуватися залуженим полем, на якому розташована земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0204, а тому ТОВ «Журавлиське» є єдиними законним користувачем вищевказаної земельної ділянки і Головне Управління Держгеокадастру у Київській області, як орган державної влади, не мав та не має жодного права (повноважень) щодо прийняття наказів (рішень) щодо земель, що є в користуванні позивача. На підтвердження викладеного надано лист ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11.10.2017р. №06-12/1110, в якому зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0204 знаходиться на земельній ділянці, що належить позивачу та є частиною земельної ділянки загальною площею 138,9 га, що відноситься до земель сумісної власності членів ТОВ «Журавлиське» без поділу в натурі. На вимогу Київського апеляційного господарського суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведена земельно-технічна експертиза, яка оформлена висновком експерта №7327/18-41 від 13.06.2018р.. В ньому зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0204 знаходиться на території земельної ділянки, якою належно користується позивач. ТОВ «Журавлиське» орендує земельні ділянки відповідно до договорів оренди, орендовані товариством земельні ділянки в установленому порядку обліковані в податковій інспекції. В Ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016р. по справі 378/466/15-ц судом встановлено, що позивач є законним користувачем земельних ділянок загальною площею 138,9 га та скасовано аналогічний наказ Головного Управління Держгеокадастру у Київській області щодо виділення земель.

Позивач просить суд визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0204; визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Київській області №10-13877/15-14-сг від 25.12.2014р., який призвів до реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0204; визнати недійсним та скасувати запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку із кадастровим номером :04:002:0204 та стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ТОВ «Журавлиське» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві. У відповіді на відзив (а. с. 117-118) ОСОБА_2 зазначає, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких грунтується позов мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень. Наведені твердження описані в Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/13755/17.

Представник відповідача - Головного Управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився, відповідач належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду по справі, причини неявки свого представника до суду не повідомив. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а. с. 80-81), в якому зазначено, що даний позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 118 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. При підготовці наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3 від 01.10.2014р. №6250/15-14 Головним управлінням спільно з Відділом Держгеокадастру у Ставищенському районі Київської області опрацьоване подане клопотання. Підстави щодо надання мотивованої відмови були відсутні. На підставі наданих матеріалів, статті 118 Земельного кодексу України та відсутності порушень норм земельного законодавства, а саме: частини 5 статті 116, статті 118 Земельного кодексу України, Головним управлінням наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою. Саме на стадії погодження проекту здійснювалася перевірка можливості відведення земельної ділянки і чи не суперечитиме нормам законодавства таке відведення. Зареєструвавши спірні земельні ділянки кадастровий реєстратор здійснив перевірку відповідності вимог законодавства. Після перевірки проекту вимогам законодавства та проведення реєстрації земельної ділянки проект був поданий до Головного управління та затверджений наказом «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» (кадастровий номер :04:002:0204) від 25.12.2014р. № 10-13877/15-14-сг. Прийнятий Головним управлінням (як суб'єктом владних повноважень) оспорюваний наказ про надання земельної ділянки у власність є ненормативним актом, який вичерпує свою дію внаслідок його виконання. Скасування таких наслідків не породжує наслідків для користувачів земельних ділянок. Позов, предметом якого є наказ Головного управління щодо надання земельних ділянок, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово, і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такий наказ Головного управління вичерпав свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у такий осіб виникло право власності або користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Головне управління вважає, що наказ вичерпав свою дію фактом його виконання, тому він не може бути скасований після його виконання. Згідно із ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку проводиться державними реєстратором прав на нерухоме майно та не входить до процедури приватизації. Головним управлінням реєстрація речових прав на спірну земельну ділянку не проводилась, отже Головним управлінням права позивача в даному випадку не порушені, також до повноважень відповідача не входить скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про місце, час та дату судового розгляду по справі, причини неявки суду не повідомила. Її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги в інтересах свого довірителя не визнала, суду пояснила, що спірна земельна ділянка надана ОСОБА_3 із земель запасу Журавлиської сільської ради, а саме з угіддя сіножаті, а тому вона не перебувала в постійному користуванні ТОВ «Журавлиське» та не входить до розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується науково-технічною документацією по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Червона Зірка» Ставищенського району Київської області. Земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0204 не є частиною земельної ділянки, що увійшла в розпаювання громадян-пайовиків.

Відповідач ОСОБА_3 направила до суду письмові заперечення на позов (а. с. 57- 63), в яких зазначила, що жодних доказів у позивача щодо наявності права на спірну земельну ділянку до суду не надано та не підтверджено матеріалами справи. Позивач не довів наявності у нього права власності, права постійного користування, оренди земельною ділянкою, без чого в нього не може виникнути право на захист неіснуючого у нього права. Земельна ділянка, що надана їй виділена із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу - сіножаті) Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, що підтверджується довідкою з Державної статистичної звітності «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» (форма 6-Зем), виданою відділом Держземагентства у Ставищенському районі Київської області від 29.10.2014 №03-27/488 - земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0204, що відводиться гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства відноситься до земель запасу, графа 11 (сіножаті). Посилання позивача на лист ДП «Київський науково-дослідний інститут землеустрою» від 11.10.2017 № 06-12/1110 про те, що спірна земельна ділянка знаходиться на земельній ділянці №1 загальною площею 196,0 га та входила до розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах є безпідставним. Це різні угіддя, так як спірна земельна ділянка, яка належить їй відноситься до угіддя сіножаті (горбиста місцевість), а ділянка №1 площею 196,0 га (угіддя рілля) не входить до розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується науково-технічною документацією по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Червона Зірка» Ставищенського району Київської області 1996р.. У висновку експертизи з питань землеустрою щодо спірної земельної ділянки вказано, що вона ніби розташована в межах ділянки 1 площею 195,8622га (угіддя рілля), разом з тим експертом зазначено, що не співпадають площі, які зазначені в державному Акті на право колективної власності на землю серії № 007 та в державному Акті на право постійного користування землею серії КВ №010 на 5,0000 гектарів. На друге поставлене експерту питання, за відсутності зі сторони позивача правовстановлюючих документів встановлено, що межі земель, які перебувають на даний час у власності ТОВ «Журавлиське» (карта з конфігурацією земель позивача, якою він користується на даний час), яку розробив ДП «Київський науково-дослідний інститут землеустрою») не в повній мірі співпадають з межами земель ТОВ «Журавлиське», які відображені на плані зовнішніх меж земель, переданих в колективну власність відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії №007, оскільки в землекористуванні ТОВ «Журавлиське» неодноразово відбулися зміни. Отже, чи є правдивими координати поворотних точок меж земельних ділянок надані ДП «Київський науково-дослідний інститут землеустрою» по відношенню до земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0204 (різні угіддя )? Земельна ділянка №1 площею 195,8622 га (угіддя рілля), на даний час розпайована і видані держані акти на право власності громадянам-пайовикам, а її земельна ділянка (угіддя-сіножаті) відноситься до земель запасу (яри). Відповідно до бази Національної кадастрової системи земельна ділянка, яка надана їй у власність кадастровий номер :04:002:0204 не накладається (не налягає) на землі земельних часток (паїв), а межує з землями загального користування.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статуту ТОВ «Журавлиське», товариство є правонаступником Колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Червона зірка», яке ліквідовано шляхом приєднання до ТОВ «Журавлиське» (а. с. 4-5).

На підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії КВ №007 від 10.08.1995 року КСП «Червона зірка» належить на праві колективної власності земельна ділянка площею 1610,5 га, та на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КВ №010 від 10.08.1995 року у постійному користуванні перебуває земельна ділянка площею 353,5 га (а. с. 20-21).

Висновком Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області від 30 червня 2004 року №53 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах даної сільської ради (а. с. 35).

Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації від 02.08.2004 №499 позивачу погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Журавлиської сільської ради, яким передбачено розподіл земель загальною площею 1672,3 га, у т.ч. 1533,4 га ріллі з поділом на 920 земельних часток (паїв) та організацією масивів загальною площею 138,9 га сіножатей (еродованих земель, на яких проведено залуження) на 905 власників земельних часток (паїв) без подрібнення в натурі для їх спільного використання (а. с. 34).

Наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 01.10.2014 року №6250/15-14 надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, розташованої на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності (а. с. 93).

Наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 25.12.2014 №10-13877/15-14-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області; надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:002:0204) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області (а. с. 12).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано 13.02.2015 року на відповідача ОСОБА_3 ( а. с. 19).

В результаті укладення шлюбу відповідач ОСОБА_3 змінила своє прізвище на прізвище «Лисенко» (а. с. 79).

Відповідно до листа міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 07.03.2018 року №29-10-0,36-81/118-18 земельна ділянка загальною площею 2, 3 га (угіддя сіножаті), з якої 2, 0 га (сіножаті), кадастровий номер :04:002:0204, що надана ОСОБА_3, виділена із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що підтверджується довідкою з Державної статистичної звітності «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» (форма 6-Зем), виданою відділом Держземагентства у Ставищенському районі Київської області від 29.10.2014 №03-27/488 - відноситься до земель запасу, номер рядка: 12.1, графа 11 (сіножаті). Ця спірна земельна ділянка не відноситься до земель колективної власності та не підлягає розпаюванню (а. с. 66, 71-72). Згідно із листом вказаного міжрайонного управління від 19.11.2018 року №20/148-18 (а. с. 136-137), спірна земельна ділянка не накладається (не налягає, не перетинає, не пересікається) із землями колективної власності, земельних часток (паїв), а межує із землями суміжників, а саме: землі загального користування (паї, лісосмуга, дорога).

Згідно із витягом з публічної кадастрової карти України (а. с. 135) спірна земельна ділянка межує із іншими земельними ділянками. Факту її накладення на суміжні земельні ділянки чи перетин з ними не встановлено.

В листі ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11.10.2017 року №06-12/1110 (а. с. 13) вказано, що спірна земельна ділянка знаходиться на території земель, що передані в колективну власність ділянка №1 загальною площею 196,0 га. Ця ділянка №1 входила до розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах. Проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, розроблений ДП «Київський інститут землеустрою» на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Ставищенської районної ради від 24.04.2001 року № 275 було передано під залуження 138,9 га ріллі із земель ТОВ «Журавлиське» (правонаступник КСП «Червона Зірка»), що підлягали розпаюванню. Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації від 02.08.2004 року №499 погоджено проект землеустрою і передбачено розподіл земель загальною площею 1672, 3 га, в тому числі: 1533,4 га ріллі з поділом на 920 земельних часток (паїв) та організацію земельних масивів загальною площею 138,9 га сіножатей (еродованих земель, на яких проведено залуження) на 905 власників земельних часток (паїв) без подрібнення в натурі для їх спільного використання. Земельна ділянка площею 2,3 га є частиною загальної площі 138,9 га і відноситься до земель сумісної власності членів ТОВ «Журавлиське» без поділу в натурі.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 13.06.2018 року №7327/18-41 (а. с. 24 33) спірна земельна ділянка розташована в межах земель колективної власності, а саме в межах земельної ділянки №1, площею 195,8622 га, яка використовується ТОВ «Журавлиське» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії КВ №007.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1 та 4 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Водночас, правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами 2 та 3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 Земельного кодексу України. При цьому порядок паювання земель та виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) установлено відповідно Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» і Законом України від 05 червня 2003 року №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства не більше - 2, 0 га.

За ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В статті 126 вказаного кодексу зазначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу п. 10 ч. 3 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права або інтересу є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає, зокрема, незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Поряд з цим, за змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти; до ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою для виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

У висновку експерта (а. с. 24 33) зазначено, що спірна земельна ділянка розташована в межах земель колективної власності, а саме в межах земельної ділянки №1, площею 195,8622 га, яка використовується ТОВ «Журавлиське» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії КВ №007. В зазначеному висновку (а. с. 25), вказано, що координати поворотних точок меж земельних ділянок, які були визначені при розробленні технічної документації по внесенню змін до державних актів на право колективної власності та постійного користування землею колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Ставищенського району Київської області на дослідження не надані. На підставі рішення Журавлиської сільської ради 4 сесії 22 скликання від 17.06.1995 року КСП «Червона зірка» видано державний акт на право постійного користування землею серії КВ №010, яким вказаному підприємству посвідчено право власності на 7-м земельних ділянок загальною площею 353,5 га, а саме: ділянка 5 площею 246,1 га, ділянка 6 площею 11,1 га, ділянка 7 площею 51,2 га, ділянка 8 площею 4,9 га, ділянка 9 площею 22,5 га, ділянка 10 площею 17,7 га, ділянка 11 площею 5,0 га. При цьому, сума площ вказаних ділянок, які відображені на плані зовнішніх меж землекористування державного акту на право постійного користування землею серії КВ №010 становить 358,5 га, а не 353,5 га (а. с. 30, 30 зв.). При заповненні бланків державного акту на право колективної власності на землю серії КВ №007 від 10.08.1995 року та державного акту на право постійного користування землею серії КВ №010 від 10.08.1995 року помилково включено земельну ділянку 11 площею майже 5,0000 га, яка Журавлиською сільською радою надана КСП «Червона Зірка» в постійне користування, а не в колективну власність (а. с. 30 зв.). З 1995 року по 2004 рік площа земельних ділянок, які перебували у власності ТОВ «Журавлиське», як правонаступника КСП «Червона Зірка», їх межі та конфігурація неодноразово змінювалися (а. с. 33). Межі земель, які перебувають у власності ТОВ «Журавлиське» та відображені на кресленні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), не в повній мірі співпадають з межами земель ТОВ «Журавлиське», які відображені на плані зовнішніх меж земель переданих у колективну власність по державному акту серії КВ №007, оскільки з часу видачі вказаного державного акту до погодження та затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради в землекористуванні ТОВ «Журавлиське» неодноразово відбувалися зміни (а. с. 33).

Із змісту листа ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11.10.2017 року №06-12/1110 (а. с. 13) вбачається, що спірна земельна ділянка виділена відповідачу з (угіддя сіножаті) земель запасу, що узгоджується з довідкою відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області (а. с. 66) та листами міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вона не накладається (не налягає, не перетинає, не пересікається) із землями іншої власності, земельних часток (паїв), а межує із землями суміжників, а саме: землі загального користування (паї, лісосмуга, дорога) (а. с. 71-72, 136-137). Згідно із витягом з публічної кадастрової карти України (а. с. 135) спірна земельна ділянка межує із іншими земельними ділянками. Факту її накладення на суміжні земельні ділянки чи перетин з ними не встановлено.

У висновку експерта (а. с. 24 33) зазначено, що спірна земельна ділянка розташована в межах земель колективної власності, а саме в межах земельної ділянки №1, площею 195,8622 га, яка використовується ТОВ «Журавлиське» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії КВ №007. Проте, в зазначеному висновку (а. с. 25), вказано, що координати поворотних точок меж земельних ділянок, які були визначені при розробленні технічної документації по внесенню змін до державних актів на право колективної власності та постійного користування землею колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Ставищенського району Київської області на дослідження не надані, в звязку з чим, суд вважає, що даний висновок експерта є не в повній мірі обєктивним.

Згідно із ч. 3 ст. 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

В судовому засіданні представники позивача стверджують, що спірна земельна ділянка накладається на інші земельні ділянки, не зазначаючи при цьому, чиє ж право порушено таким накладенням, якого саме власника чи власників. Клопотань про залучення до участі у справі осіб, право яких порушено, в звязку із накладенням земельних ділянок від позивача не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка виділена відповідачу із земель запасу (угіддя сіножаті), вона не накладається на інші земельні ділянки та не перетинається з ними, позивач не надав суду достатніх, переконливих доказів того, що він, виходячи з вимог земельного законодавства України набув законних прав на земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0204, тобто має на неї права, які в разі їх порушення, оспорення чи невизнання повинні бути захищені судом, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 21 ЦК України, ст. ст. 78, 116, 118, 121, 122, 125, 126, 152, 186-1 ЗК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавлиське» до ОСОБА_3 та Головного Управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними та скасування наказів Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, визнання недійсним та скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно, - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "22" листопада 2018 року.

Суддя Р. В. Гуртовенко