Справа №: 398/3441/17
провадження №: 2/398/496/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" березня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому, посилаючись на вимоги ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 1 по вул. Червонофлотській, 18. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивач, являється власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі зареєстрований і її син ОСОБА_3, який з 2013 року у квартирі не проживає з тих підстав, що перебуває в СІЗО. Реєстрація відповідача в квартирі порушує її права власника, тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду.

Позивач та її представник у судовому засіданні вимоги за позовом підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

ОСОБА_4 від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився, у зв»язку з чим, судом вирішено проводити судовий розгляд у його відсутність. Надіслав до суду заяву в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що таким чином позивач намагається позбавити його місця проживання.

Заслухавши пояснення представника позивача та позивача , дослідивши матеріали справи, суд вважає , що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Статею 319 ЦК України передбачено , що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_2. Квартира належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року (а.с. 11-12). В квартирі зареєстрований син позивача ОСОБА_3, відповідач по справі. ОСОБА_3 з 2013 року в квартирі не проживає, оскільки утримується під вартою (а.с. 9, 10, 17-18 ).

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з тих підстав, що утримується під вартою, що є поважною причиною непроживання у житловому приміщенні та не може бути законною підставою для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом.

Також слід зазначити, що посилання позивача та її представника на норму ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, як на підставу заявлених вимог, є помилковим, оскільки вказаною нормою закону регулюються житлові права наймача та членів його сім»ї, в той час, як позивач являється власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі суд залишає по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 76, 141, 264, 265 ЦПК України, суд-

Вирішив :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка зареєстрована і проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 відмовити.

Судові витрати у справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 12 березня 2018 року.

Суддя Т.А.Бугайченко