Справа № 500/6768/18
Провадження № 2/500/3264/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 10 вересня 2010 року та після смерті ОСОБА_5, померлої 01 липня 2013 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, мотивуючи тим, що державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відстуні документи, які підтверджують право власності.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 01 липня 2013 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти задоволення первісного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належав житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91 на підставі договору купівлі продажу незакінченого будівництвом будинку посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_7І від 28.01.2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 320.

Згідно довідки наданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 від 26.10.2018 року за № 308, вищезазначений житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, побудований у 1959 році та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року № 92VІІІ та наказу Мінрегіону № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт», не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 ЖД № 235299 від 11.09.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер 10 вересня 2010 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53963464 від 06.11.2018 року, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І ЖД № 254426 від 13.12.1971 року, виданим ОСОБА_1 міським бюро РАЦСу;

- донька ОСОБА_9, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 318939 від 04.09.1972 року, виданим ОСОБА_1 міським бюро РАЦСу;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 406807 від 01.07.1974 року, виданим ОСОБА_1 міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії І ЖД № 080244 від 21.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, згідно якого ОСОБА_10 змінила прізвище на «Дмитришину».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 342715 від 03.07.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 01 липня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б, 91, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав;

- 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327 яку вона фактично прийняла після смерті ОСОБА_11 але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Зазначена частина будинку належала ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВКК № 906155 від 27.05.2008 року, виданого ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 4 -1000, та на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВКК № 906153 від 27.05. 2008 року, виданого ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 4-998.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 53963528 від 06.11.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:

- донька ОСОБА_9, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 318939 від 04.09.1972 року, виданим ОСОБА_1 міським бюро РАЦСу;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 406807 від 01.07.1974 року, виданим ОСОБА_1 міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії І ЖД № 080244 від 21.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, згідно якого ОСОБА_10 змінила прізвище на «Дмитришину».

Як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу, ОСОБА_3 у передбачений ст. 1270 ЦК України строку звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.10.2013 року зареєстрованого за № 2436, тому вважається такою що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали між собою угоду щодо перерозподілу часток у спадковому майна, згідно якого ОСОБА_3 відмовляється від належної їй за законом частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91 на користь ОСОБА_2 та не заперечує щодо визнання за ОСОБА_2 право власності на зазначений будинок. А Дмитришана Віткорія Володимирівна в свою чергу відмовляється від належної їй частки домоволодіння розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327 і не заперечує щодо визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права сторін неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених первісних та зустрічних позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право сторін на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє первісний та зустрічний позови.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_12 Володимирівни (паспорт серії КМ № 799532, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 26.09.2012 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 91) до ОСОБА_3 (паспорт серії КМ № 290428, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 28.03.2005 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 91) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 10 вересня 2010 року та після смерті ОСОБА_5, померлої 01 липня 2013 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91.

Зустрічний позов ОСОБА_3 (паспорт серії КМ № 290428, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 28.03.2005 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 91) до ОСОБА_2 (паспорт серії КМ № 799532, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 26.09.2012 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 91) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 01 липня 2013 року та після смерті ОСОБА_11, померлої 02 липня 2012 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_13