Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 26.09.2009 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськраойнного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 592 - розірвати та стягнути на її користь сплачений нею судовий збір.

В обґрунтування позову вказувала, що з 26.09.2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з тим, що мають різні характери, погляди на життя, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, останнім часом почали виникати конфлікти та суперечки, відповідач почав зловживати алкогольними напоями та систематично не ночував вдома по кілька тижнів, що лише погіршило їх стосунки. Шлюб протягом останнього року життя носить лише формальний характер, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, ведуть окреме господарство, мають окремі бюджети, проживають окремо, спроби примиритися були марними, тому вважає збереження шлюбу неможливе.

14.03.2018 року відкрито провадження у даній справі.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність.

14.05.2018 року позивач звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судові витрати просила залишити за нею.

Відповідач в поданій 14.05.2018 року заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 26.09.2009 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 592.

Від спільного життя подружжя мають двох дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 320 грн. сплаченого при поданні позову в сумі 640 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 320 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, паспорт: НОМЕР_1 виданий 08.01.2014 року) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, паспорт: НОМЕР_2 виданий 27.04.2005 року) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.09.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 592 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 320 грн. сплачено нею судового збору згідно квитанції № 3300133 від 11.10.2017 року про сплату 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

СуддяА. Ю. Цуранов