Справа № 152/461/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Соколовської Т.О.,

за участі

секретаря судового засідання Годованюк І.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

учасники справи - не зявилися

в с т а н о в и в:

I.ОСОБА_3 позицій позивача та відповідача.

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі відповідач) з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 20.08.2011 року її батька ОСОБА_4, яка настала в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області, спадкоємцем майна якого за заповітом є вона ОСОБА_1

Позивач вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про існування заповіту на її користь.

Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільський голова Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_3 позовні вимоги визнав у повному обсязі і беззастережно з підстав, зазначених в позові (а.с. 19 - 21).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У підготовче засідання сторони не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача визнає позовні вимоги в повному обсязі. Сторони просили ухвалити рішення в підготовчому засіданні (а.с.19 - 22).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 11 годину 03 травня 2018 року, з викликом сторін.

Відповідачеві ОСОБА_2 сільській раді Шаргородського району Вінницької області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.14).

Ухвалу суду від 03.04.2018 року направлено на адресу відповідача, яку він отримав 10.04.2018 року (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада відзив на позовну заяву не подала.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами.

Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суда наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

У підготовчому засіданні встановлено, що 20 серпня 2011 року помер ОСОБА_4, який по день смерті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №210688, виданим виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області 22.08.2011 року та довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області №1456 від 02.11.2017 року (а.с.6, 9).

Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 по заповіту є ОСОБА_1 (а.с.8), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про існування заповіту.

Інші спадкоємці за заповітом і за законом відсутні.

Згідно з розясненнями, що містяться в абз.2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суди відкривають провадження у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини".

При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск, встановлених ст.1270 ЦК України строків для прийняття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_5 №61/02-31 від 15.01.2018 року (а.с.11).

Перешкод для пред`явлення позову про продовження строку для прийняття спадщини Судом не встановлено.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття.

Закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець майна померлого батька ОСОБА_4 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину, оскільки не знала про існування заповіту на її імя, тому пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, у звязку із чим у суда наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України і визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із правової позиції Верховного Суду України, висловленої 06.09.2017 року у цивільній справі №6-496цс17, згідно з якою "відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними… Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права".

Розглядаючи даний цивільно правовий спір, судом, згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовано Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

VІ. Висновки суду

Позивач ОСОБА_1 вступила у фактичне управління спадщиною після смерті 20.08.2011 року ОСОБА_4, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту.

За таких обставин, враховуючи обставини справи, Суд вбачає підстави для визнання строку для прийняття спадщини після смерті 20.08.2011 року ОСОБА_4 пропущеним позивачем з поважних причин та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 200, 206-207, 247, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті 20 серпня 2011 року ОСОБА_4 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 20 серпня 2011 року ОСОБА_4 в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення складено і підписано суддею 03.05.2018 року.

Суддя: Т.О. Соколовська