Справа № 751/9391/17 Провадження № 22-ц/795/421/2018 Головуючий у I інстанції - Цибенко І. В. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

при секретарі: Бивалькевич Т.В.,

Заявник: ОСОБА_2

Заінтересовані особи: начальник Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова Ярошенко Андрій Дмитрович, старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова Артюх Тетяна Сергіївна, ОСОБА_5

Особи, які подали апеляційні скарги: Новозаводський відділ державної виконавчої служби м.Чернігова, ОСОБА_5

На ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2018 року (суддя Цибенко І.В.), постановлену у м.Чернігів, повний текст ухвали складено 09 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив: визнати неправомірною постанову начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова (далі Новозаводський ВДВС м.Чернігова) Ярошенка А.Д. про скасування процесуального документу - постанови від 16.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження, що видав державний виконавець Зуєнко Н.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №751/3103/16-ц, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова 10.11.2016, на підставі абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Артюх Т.С. від 20.12.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.7 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов'язати старшого державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Артюх Т.С. відновити виконавче провадження згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Скарга мотивована тим, що 15.03.2017 року ОСОБА_2 пред'явив до примусового виконання до Новозаводського ВДВС м.Чернігова виконавчий лист №751/3103/16-ц, виданий 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова на виконання рішення від 19.08.2016 року, згідно з яким ОСОБА_5 була зобов'язана не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також було визначено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою. 16.03.2017 року головний державний виконавець Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження. Заявник вказував, що начальник Новозаводського ВДВС м.Чернігова Ярошенко А.Д. надав доручення старшому державному виконавцю Артюх Т.С. прийняти до свого виконання виконавче провадження №53584391, яка 07.12.2017 року винесла відповідну цьому дорученню постанову. 20.12.2017 року посадова особа винесла постанову про скасування процесуального документу у вигляді постанови від 16.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_2 посилається, що виконавчий лист, пред'явлений 15.03.2017 року до органу примусового виконання судових рішень, підлягає обов'язковому примусовому виконанню, в тому числі й у частині встановлення способу участі батька у спілкуванні зі своєю дитиною, і не вбачає жодних підстав для невиконання рішення суду в цій частині, зокрема з міркувань відсутності у постанові від 16.03.2017 року заходів примусового виконання рішення.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2018 року скаргу задоволено; визнано неправомірною постанову, винесену начальником Новозаводського ВДВС м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ярошенком А.Д., про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2017 (ВП № 53584391) з примусового виконання виконавчого листа № 751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова в частині визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною щотижня у четвер та суботу з 15.00 год. до 17.00 год., за умови задовільного стану здоров'я дитини, повідомлення матері дитини про її місце перебування, повернення дитини за місцем проживання матері у визначений час, з дотриманням розкладу навчання, відвідувань гуртків, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку, та скасовано; визнано неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Новозаводського ВДВС м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артюх Т.С. від 20.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язано старшого державного виконавця Новозаводського ВДВС м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артюх Т.С. відновити виконавче провадження згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі Новозаводський ВДВС м.Чернігова просить скасувати зазначену ухвалу суду і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи. Особа, яка подає апеляційну скаргу, вказує, що резолютивна частина виконавчого листа є способом виконання рішення і порядком виконання виконавчого листа, який вже є на виконанні, а в даному виконавчому листі відсутні заходи примусового виконання рішення суду відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження». Також Новозаводський ВДВС м.Чернігова посилається, що в частині виконавчого документа, яка має підлягати виконанню, сторони виконавчого провадження як боржник та стягувач не визначені. Крім того, особа, яка подає апеляційну скаргу, вказує, що повідомлення, копія протоколу про передачу справи іншому судді внаслідок повторного автоматизованого розподілу справ до Новозаводського ВДВС м.Чернігова не надходило. Новозаводський ВДВС м.Чернігова посилається, що задоволення прохання заявника про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження є прямим порушенням норм чинного законодавства та не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 Особа, яка подає апеляційну скаргу, вказує, що в порушення вимог ЦПК України суддя Цибенко І.В. розглянула справу по суті, не повідомивши сторони про заміну складу суду, чим їх позбавлено права заявити відвід складу суду. ОСОБА_5 вважає, що начальник Новозаводського ВДВС правомірно скасував постанову Зуєнко Н.І. про відкриття виконавчого провадження, оскільки 16.03.2017 року державним виконавцем Зуєнко Н.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №751/3103/16ц, виданим 10.11.2016 року, який в подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7. За доводами особи, яка подає апеляційну скаргу, відсутні підстави для відновлення виконавчого провадження, адже судом визнано неправомірними постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду не вказано дати винесення начальником Новозаводського ВДВС постанови, яку визнано судом неправомірною та скасовано.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу. Заявник вказує, що боржник не виявляв бажання брати участь у судових засіданнях і не був позбавлений права подати письмову заяву про відвід складу суду. За доводами ОСОБА_2, суд першої інстанції не мав жодних підстав брати до уваги правові висновки, які містяться в ухвалі Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31.01.2018 року, оскільки вони не мають стосунку до предмету доведення за його скаргою. Також заявник посилається, що чинне законодавство не містить жодних вказівок на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження повинні зазначатися певні заходи примусового виконання судового рішення. ОСОБА_2 вважає, що суд вірно обрав спосіб поновлення порушеного права заявника, оскільки такий спосіб сповна відповідає характеру порушень, допущених посадовими особами органу державної виконавчої служби. Крім того, заявник вказує, що вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали з прийняттям нового рішення знаходяться поза межами компетенції апеляційного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Новозаводського ВДВС м.Чернігова ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу. Заявник вказує, що згідно з судовим рішенням, що вступило в законну силу, та на виконання кожної задоволеної позовної вимоги видавалися різні виконавчі листи і відкривалися окремі виконавчі провадження, в межах одного з яких виконавець мав би в примусовому порядку усунути перешкоди у вихованні дитини, а в межах іншого - контролювати графік виховання батьком своєї дитини. За доводами заявника, до кола обов'язків суду не входить вказувати у виконавчому листі, які примусові заходи повинен вжити виконавець для виконання рішення суду. Також ОСОБА_2 посилається, що вимоги державного виконавця знаходяться поза межами компетенції апеляційного суду.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Згідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що 10 листопада 2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 19 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 17 жовтня 2016 року, про зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною щотижня у четвер та суботу з 15.00 год. до 17.00 год., за умови задовільного стану здоров'я дитини, повідомлення матері дитини про її місце перебування, повернення дитини за місцем проживання матері у визначений час, з дотриманням розкладу навчання, відвідувань гуртків, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку (а.с.60).

Згідно постанови головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігів Зуєнко Н.І. від 16 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.61).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06 червня 2017 року, визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи №751/3103/16-ц, видані 10 листопада 2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 199 грн 04 коп. судового збору та в частині зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в іншій частині заяви відмовлено (а.с.62-70).

Відповідно до вказаної ухвали суду постановою головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. від 28 липня 2017 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_7, визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою (а.с.71).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08 вересня 2017 року визнано неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 липня 2017 року (ВП №53584391) головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. в частині закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова про визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою, на підставі п.5 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов'язано головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. відновити виконавче провадження згідно ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», в задоволенні решти вимог відмовлено (а.с.72-76).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року зазначену ухвалу скасовано в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. щодо не розгляду під час виконання судового рішення клопотання ОСОБА_2 від 20.04.2017 «про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн у зв'язку з невиконанням рішення суду», визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. щодо не розгляду клопотання ОСОБА_2 від 20.04.2017 «про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн у зв'язку з невиконанням рішення суду», зобов'язавши головного державного виконавця розглянути та прийняти рішення за вказаним клопотанням; в іншій частині ухвалу суду залишено без змін (а.с.77-83).

Постановою головного державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігова Зуєнко Н.І. від 17 листопада 2017 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою (а.с.84).

Старшим державним виконавцем Новозаводського ВДВС м.Чернігова Артюх Т.С. відповідно до доручення начальника Новозаводського ВДВС м.Чернігова Ярошенка А.Д. прийнято виконавче провадження з виконання виконавчого листа №751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, що підтверджується постановою від 07 грудня 2017 року (а.с.85).

Згідно постанови від 20 грудня 2017 року начальником Новозаводського ВДВС м.Чернігів Ярошенком А.Д. на підставі абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 16.03.2017 року, що видав Зуєнко Н.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова (а.с.7).

Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця Новозаводського ВДВС м.Чернігів Артюх Т.С. від 20 грудня 2017 року із вказаних вище підстав виконавчий лист повернуто без прийняття до виконання (а.с.8).

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 20 грудня 2017 року, начальником Новозаводського ВДВС м.Чернігів Ярошенком А.Д. при перевірці матеріалів виконавчого провадження встановлено, що в постанові про відкриття виконавчого провадження в частині: визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною щотижня у четвер та суботу з 15.00 год. до 17.00 год., за умови задовільного стану здоров'я дитини, повідомлення матері дитини про її місце перебування, повернення дитини за місцем проживання матері у визначений час, з дотриманням розкладу навчання, відвідувань гуртків, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку, відсутні заходи примусового виконання рішення. При цьому посадова особа органу державної виконавчої служби керувалась абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом - абзац 2 цієї частини вказаного Закону.

Виконання рішень немайнового характеру, тобто рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регулюється Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Системний аналіз вищезазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» дає суду підстави вважати, що законодавець в нормі ст. 63 даного Закону чітко виписав та передбачив відповідні заходи примусового виконання рішень немайнового характеру, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, при цьому така норма законодавства охоплюється площиною дії норми п. 5 ч. 1 ст. 10 згаданого Закону.

Суд звертає увагу на те, що наявність чи відсутність конкретних заходів примусового характеру в судовому рішенні немайнового характеру, яким врегульовуються спірні правовідносини щодо вчинення або утримання від вчинення відповідних дій певною особою, не може бути визначальною ознакою, яка виключає можливість виконання такого рішення суду державним виконавцем в примусовому порядку, якщо зміст такого рішення охоплюється диспозицією норми ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки можливість застосування державним виконавцем певних заходів примусового характеру, передбачених згаданою нормою законодавства, повинно вбачатись із змісту самого судового рішення, зокрема, якщо воно чітко передбачає вчинення або утримання від вчинення боржником певних дій, яке ухвалюється судом в межах обраного позивачем способу захисту та відповідає суті порушеного права. При цьому, з набранням відповідним судовим рішенням законної сили виникає обов'язок у боржника щодо його виконання.

Як вбачається зі змісту рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19 серпня 2016 року у справі №751/3103/16-ц, яке набрало законної сили і було звернуто до примусового виконання, в ньому чітко встановлено дії, від вчинення яких повинна утриматися ОСОБА_5 (яка набула статусу боржника) - чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою, а також встановлено конкретні способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою - шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною у певні періоди часу за певних умов.

Крім того, як вбачається з ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, рішення суду в частині визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою передбачає виконання обов'язків немайнового характеру у вигляді періодичних заходів.

За даних обставин, враховуючи, що відповідне судове рішення, яке звернуто до примусового виконання, є рішенням немайнового характеру, порядок виконання якого законодавець передбачив у нормі ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 березня 2017 року з підстав відсутності у виконавчому листі заходів примусового виконання рішення та як наслідок повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, є незаконним і унеможливлює виконання відповідного рішення суду, що є неприпустимим та суперечить принципу обов'язковості виконання судового рішення, як завершальної стадії судового провадження, яка пов'язана з необхідністю реального та ефективного захисту порушених прав та інтересів стягувача.

Враховуючи викладене, посилання осіб, які подають апеляційну скаргу, про відсутність у виконавчому листі заходів примусового виконання рішення суду не можуть бути прийняті судом до уваги.

При цьому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність поновлення порушеного права заявника шляхом зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження, оскільки зазначене узгоджується з положеннями ч.2 ст.451 ЦПК України.

Доводи Новозаводського ВДВС м.Чернігова, що резолютивна частина виконавчого листа є способом виконання рішення і порядком виконання виконавчого листа, який вже є на виконанні, не грунтуються на матеріалах справи, оскільки в даній справі спір виник щодо виконання виконавчого листа, виданого 10 листопада 2016 року, про визначення способів участі ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою, в той час як у ВП №52726096 (на який посилається Новозаводський ВДВС м.Чернігова) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 12 вересня 2016 року, про зобов'язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою, які були окремими позовними вимогами ОСОБА_2, вирішеними рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19 серпня 2016 року. Крім того, як встановлено ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, 12 вересня 2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова помилково було видано три виконавчі листи, оскільки рішення суду на момент їх видачі не набрало законної сили, а у зв'язку із надходженням апеляційної скарги 22 вересня 2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова відкликано зазначені виконавчі документи.

У виконавчому листі, виданому 10 листопада 2016 року, зазначено боржником ОСОБА_5, а стягувачем - ОСОБА_2, в зв'язку з чим є необгрунтованими посилання Новозаводського ВДВС м.Чернігова на невизначення сторін виконавчого провадження як боржника та стягувача.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи Новозаводського ВДВС м.Чернігова про ненадсилання судом першої інстанції повідомлення, копії протоколу про передачу справи іншому судді внаслідок повторного автоматизованого розподілу справ, оскільки відповідно до ч.16 ст.33 ЦПК України копія такого протоколу в електронній чи паперовій формі підписується уповноваженими особами апарату суду та видається (надсилається) заінтересованій особі не пізніше наступного дня після подання до суду відповідної заяви. З матеріалів справи вбачається, що Новозаводський ВДВС м.Чернігова до суду із заявою про видачу копії протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями не звертався.

Посилання ОСОБА_5, що її не було повідомлено про зміну складу суду, не впливають на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення скарги ОСОБА_2, враховуючи також, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не зазначено конкретних підстав для відводу визначеного повторним автоматизованим розподілом справи судді. Крім того, згідно заяви ОСОБА_5 від 24 січня 2018 року вона не заперечувала проти розгляду справи без її участі.

Доводи ОСОБА_5 щодо неврахування судом першої інстанції ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 січня 2018 року, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що така ухвала учасниками справи суду не надавалася і до того ж на момент розгляду справи (09 лютого 2018 року) не набрала законної сили.

Незазначення в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції дати винесення начальником Новозаводського ВДВС м.Чернігова Ярошенком А.Д. постанови, яку визнано судом неправомірною, не можуть бути підставою для скасування зазначеної ухвали з урахуванням того, що судом викладено зміст такої постанови.

Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційних скарг правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану ухвалу належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2018 року.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 травня 2018 року.

Головуючий:Судді: