УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Т.О. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 55921376 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» заборгованості в розмірі 3462756 гривень 87 копійок та виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 4315251 гривні 51 копійки.

16 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48715234 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва.

14 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49628829 з примусового виконання виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Копії зазначених постанов направлено сторонам для відома та виконання.

Згідно даних Укрпошти постанови повернулись з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Зазначені виконавчі провадження об`єднанні у зведене виконавче провадження № 55921376.

12 листопада 2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника.

29 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

21 листопада 2017 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунку, відкритому у АТ «ОТП Банк». Листом від 23 листопада 2017 року боржника повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з його коштів.

26 лютого 2018 року з арештованих рахунків боржника на рахунок з обліку депозитних сум відділу списано кошти у розмірі 120392 гривні 97 копійок.

За результатами розподілу цих коштів між стягувачами на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» перераховано 48309 гривень 74 копійки, а на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 60203 гривні 10 копійок.

Державною прикордонною службою України листом від 05 березня 2018 року повідомлено, що боржник за період з 13 січня 2014 року систематично перетинав державний кордон України.

04 липня 2018 року на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця від 03 липня 2018 року, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати до відділу перелік документів.

Відповідно до зворотного повідомлення боржник отримав зазначену вимогу 09 липня 2018 року, проте запитувану інформацію до відділу не подав.

01 серпня 2018 року до відділу з`явився представник ОСОБА_1 та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

19 вересня 2018 року представником боржника подано до відділу державний акт на право власності на земельну ділянку, проте звернути на неї стягнення не виявляється можливим.

Рішення суду в добровільному порядку ОСОБА_1 не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
У судове засідання головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Т.О. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 83).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 55921376 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» заборгованості в розмірі 3462756 гривень 87 копійок та виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 4315251 гривні 51 копійки.

16 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48715234 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва (а.с. 17).

14 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49628829 з примусового виконання виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 12).

Копії зазначених постанов направлено сторонам для відома та виконання (а.с. 13, 18).

Згідно даних Укрпошти постанови повернулись з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зазначені виконавчі провадження об`єднанні у зведене виконавче провадження № 55921376 (а.с. 67).

12 листопада 2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника (а.с. 23).

29 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 30).

21 листопада 2017 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунку, відкритому у АТ «ОТП Банк» (а.с. 50). Листом від 23 листопада 2017 року боржника повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з його коштів (а.с. 53).

26 лютого 2018 року з арештованих рахунків боржника на рахунок з обліку депозитних сум відділу списано кошти у розмірі 120392 гривні 97 копійок.

За результатами розподілу цих коштів між стягувачами на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» перераховано 48309 гривень 74 копійки, а на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 60203 гривні 10 копійок. Зазначене підтверджується копіями платіжних доручень від 20 березня 2018 року (а.с. 68).

Державною прикордонною службою України листом від 05 березня 2018 року повідомлено, що боржник за період з 13 січня 2014 року систематично перетинав державний кордон України (а.с. 72-73).

04 липня 2018 року на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця від 03 липня 2018 року, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати до відділу перелік документів (а.с. 74-75).

Відповідно до зворотного повідомлення боржник отримав зазначену вимогу 09 липня 2018 року (а.с. 76), проте запитувану інформацію до відділу не подав.

01 серпня 2018 року до відділу з`явився представник ОСОБА_1 та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження (а.с. 77).

19 вересня 2018 року представником боржника подано до відділу державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 78-79), проте звернути на неї стягнення не виявляється можливим.

З подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. вбачається, що рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконано.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що боржник обізнаний про свої обов`язки по виконанню рішення суду, про наявність виконавчого провадження, проте ним не здійснюється жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, повністю або частково.

Факт ухилення боржника від виконання судового рішення призводить до виникнення негативних наслідків як для стягувача, так і для держави, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

Будь-яких дій спрямованих на повне виконання рішення суду про стягнення коштів боржником не здійснено. У добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, не виконане.
Також, за запитом державного виконавця була надана інформація щодо неодноразового перетинання боржником державного кордону України.

07 листопада 2018 року на адресу суду надійшов лист від представника стягувача ТОВ «Кредит Європа Лізинг», з якого вбачається, що в матеріалах зведеного виконавчого провадження міститься довідка Державної прикордонної служби України, відповідно до якої за період з 13 січня 2014 року по 21 лютого 2018 року ОСОБА_1 перетнув кордон України 172 рази. Крім того, останній здійснює підприємницьку діяльність в Казахстані у сфері будівництва, зокрема, через філію ТОВ «СТС-Генпідряд» в м. Астана (а.с. 84).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду в примусовому порядку, ОСОБА_1 неодноразово отримував вимоги державного виконавця, проте жодного разу на прийом до державного виконавця не з`явився та вимоги залишені ним без уваги.
Боржник також не надав державному виконавцю документи, які той запитував і не повідомив причини неподання документів.
З наведеного вбачається, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
За таких обставин, суд вважає, що доводи подання про ухилення боржника від погашення заборгованості заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», статтями 18, 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2011 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 4315251 гривні 51 копійки та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2012 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Європа Лізинг» заборгованість в розмірі 3462756 гривень 87 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: