Справа №173/166/18
Провадження №2/173/431/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю сторін: позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1В з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

26.02.2018 року судом отримання довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду на 04 травня 2018 року в підготовче судове засідання з викликом сторін.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 04.05.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 138.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 16.11.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 138

В період шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між ними протягом останнього часу поступово погіршувались, що призвело до їх припинення. На даний час вони спільно не проживають, ведуть окреме домашнє господарство, у них відсутній спільний побут, як у родини.

Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю втрати любові та взаємоповаги одне до одного, тому вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе, так як це суперечить їхнім з чоловіком інтересам та інтересам їхньої дитини, що й стало причиною звернення до суду.

В підготовчому судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, підтвердивши, що нею в позовній заяві викладені всі обставини справи та наведене їх обґрунтування. Строку для примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище. Спільне проживання з в відповідачем вона припинила в січні 2018 року

Відповідач в підготовчому судовому засіданні ї позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу, підтвердивши обставини, викладені позивачем в позовній заяві та зазначені в підготовчому судовому засіданні.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов'язані із розірванням шлюбу.

Судом встановлено, що 16 листопада 2013 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 138 що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини .

Судом встановлено, що шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили з січня місяця 2018 року, що підтверджено обома сторонами.

Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті протилежних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати любові та взаємоповаги одне до одного, у сторін відсутній спільний побут, як у родини , що підтверджується сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, сторони проживають окремо одне від одного та не підтримують шлюбні відносини. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. В судовому засіданні сторони просили строку для примирення їм не надавати. За даних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту прав, обраним позивачем, а саме припинення шлюбних правовідносин, та передбаченим нормами Сімейного кодексу України.

Після розірвання шлюбу суд. Відповідно до прохання позивачки вважає за можливе відновити позивачці дошлюбне прізвище - Шевченко. Позивачкою в судовому засіданні підтверджено, що вона усвідомлює наслідки відновлення дошлюбного прізвища.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Враховуючи, що на утриманні позивачки залишається малолітня дитина, суд вважає за можливе витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача, звільнивши позивача від даних витрат. Враховуючи вину обох сторін у розірвання шлюбу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 352.40 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збор

На основі ст. 110, 112, Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 138 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованим та проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 корп. «Б». м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 корп. «Б». м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище - Шевченко

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_2

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 корп. «Б». м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 корп. «Б». м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 - 352 грн. 40 коп., на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14.05.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 14.05.2018

Оприлюднене:14.05.2018

Дата набрання законної сили: 14.06.2018 року