Провадження №2-о/447/9/18
Справа №447/2598/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

14.02.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

в с т а н о в и в:

Заявни к, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він дійсно проживав із вітчимом ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю з 04.01.1964 року і до дня його смерті.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04.01.1964 року його матір ОСОБА_3 одружилась із гр. ОСОБА_2. А відтак починаючи з 04.01.1964 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 він безперервно проживав, вів спільний побут, спільне господарство, мав взаємні права та обов'язки, фактично проживаючи разом однією сім'єю із вітчимом ОСОБА_2, котрого він завжди вважав та називав батьком, а його діти - дідом відповідно, і котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Його матір померла ще задовго до смерті вітчима ІНФОРМАЦІЯ_3. Вітчим відносився до нього, як до рідного сина, повноцінно займався його вихованням та утриманням, здійснюючи повний догляд за ним до досягнення ним повноліття, своїх дітей, в т.ч. й спільних із його мамою в них не було, він був їхньою єдиною дитиною, хоча вітчим його не всиновлював офіційно, проте завжди вважав своїм сином. Повний догляд, піклування в період хворобливого стану ОСОБА_2 він здійснював особисто, фактично з ним проживаючи однією сім'єю, похованням котрого як і похованням матері також займався особисто.

Отже, до моменту смерті вітчима ОСОБА_2, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2, він, заявник по справі, проживав разом із ним однією сім'єю загалом близько 37 (тридцяти семи) років, здійснюючи повний догляд та піклування за ним тощо. Після смерті вітчима ОСОБА_2 він володіє та користується належним йому майном. І має намір оформити у нотаріальному порядку свої спадкові права, і як наслідок звернувся до Миколаївської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, однак при перевірці документів, що підтверджують право на спадкування та належність до відповідної черги спадкоємців за законом, виявилось, що для подальшого належного оформлення спадкових прав мені необхідно звернутися до суду із заявою «про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років», а тому просив заяву задоволити.

Заявник в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задоволити.

Зацікавлена особа - Миколаївська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечувала та просила справу слухати у відсутності її представника.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику: у і справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 не викликають жодного сумніву в своїй правдивості і підтверджуються особистими документами заявника та зібраними в судовому засіданні доказами, тому він правомірно просить встановити факт, що має юридичне значення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 293,294,315,319 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із вітчимом ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.01.1964 року і до дня його смерті.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Карбовнік І. М.