РІШЕННЯ

іменем України

"23" квітня 2018 р. Справа № 145/1448/17

Провадження № 2/145/81/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

представника позивача відповідача ОСОБА_1,

відповідача позивача ОСОБА_2,

представника відповідача позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому, із урахуванням змінених позовних вимог, просить встановити факт, що померлий 24.10.2015 року ОСОБА_6 був сином ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 року;

встановити факт, що померлий 24.10.2015 року ОСОБА_6 фактично до 6-ти місяців прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

визнати за ним За ворітним ОСОБА_8 право на земельну частку (пай) розміром 2.64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 24.10.2015 р. в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, який успадкував вказане право після смерті своєї матері ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 році в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Позов обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_7, яка померла 12.05.1999 року, відкрилась спадщина на вказану земельну частку (пай).

Його батько ОСОБА_6 син ОСОБА_7 спадщину після її смерті прийняв, вступивши у володіння спадковим майном в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

24.10.2015 року батько помер. Він його спадкоємець першої черги за законом. Прийняв його спадщину, так як на момент відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом з ним та в установлений законом шестимісячний термін не відмовився від спадщини.

Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) законом не має можливості в зв'язку з тим, що сертифікат на право земельну частку (пай) серії РН № 048145, виданий в 29.03.2001 року, втрачений, про що в газеті «Маяк» від 21.07.2017 року розміщено оголошення, що стверджуються постановою нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріально контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1328/02-31 від 03.08.2017 року.

Крім того, перешкодою в оформленні спадкових прав в нотаріальною порядку є те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті власниці документу.

Також перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній актовий запис народження батька ОСОБА_6

Залучена судом як співвідповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить встановити факт, що вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області та

визнати за нею право на земельну частку(пай) у землі, розміром 2.64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 її мати. Після її смерті відрилась спадщина на вказану частку (пай).

Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є її брати: ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також сестри - ОСОБА_13 та ОСОБА_14, яка померла 03.11.2013 року, а також діти ОСОБА_14 - ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які на спадщину не претендують. ОСОБА_6 також є спадкоємцем за законом першої черги, він помер 24.10. 2015 р.

Вона прийняла спадщину після смерті матері, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, починаючи з дня її смерті доглядала за спадковим будинком, зробила у ньому невеликий ремонт (покрасила вікна, двері, побілила стіни), частину будинку, у якій проживала матір, закрила на свій ключ, у неї на руках залишились оригінал свідоцтва про право особистої власності на спадковий житловий будинок, ощадна книжка на ім'я ОСОБА_7. Після смерті матері вона отримала сертифікат на право на земельну частку(пай).

В судовому засіданні представник позивача відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_1 первісний позов підтримав, просить його задоволити з викладених підстав. Зустрічний позов не визнав, вважає його безпідставним, оскільки ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_7 не прийняла, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона не подала заяву про прийняття спадщини, доказів про передачу їй правовстановлюючих документів спадкодавицею не надано.

Відповідач позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 первісний позов в частині встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини визнали повністю, щодо визнання права на земельну частку (пай) частково на ? частину даного майна, зустрічний позов підтримали з підстав, викладених у заяві.

ОСОБА_2 пояснила, що на час смерті матері ОСОБА_7 з нею вона не проживала, проте вона вступила у володіння спадковим майном, а саме частиною будинку, що в с. Селище, по вул.. Зарічній, 45. Даний будинок поділений на дві частини, що облаштовані окремими входами. В одній із частин будинку проживав її брат ОСОБА_6 з сім'єю, в іншій частині - їх мати. Після смерті матері в шестимісячний строк частину будинку, в якому вона проживала, доглядала вона, проводила ремонтні роботи, прибирала, пофарбувала вікна, двері білою фарбою, побілила стіни в кімнатах. В цій частині будинку знаходились її особисті речі. Ключ від даної частини будинку був у неї та в ОСОБА_14 Крім того, ще за життя матір їй відала свою ощадну книжку та свідоцтво про право власності на даний будинок.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері, оскільки в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вчинила дії, що були направлені на збереження спадкового майна. У неї на руках оригінали правовстановлюючих документів спадкодавиці, саме ОСОБА_2 отримала сертифікат на земельну частку (пай), що був виданий на ім'я її матері.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Подав заяву, в якій визнав позов ОСОБА_4, просить справу розглядати у його відсутності.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району померла ОСОБА_10 (а.с.6).

На час смерті вона була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( на даний час Зарічна), 45, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_5 сільської ради від 29.11.2017року №2994 (а.с.96).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка ( пай ) площею 2,64 умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_10 була членом КСП "Селищанське" с. Селище Тиврівського району Вінницької області і мала право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності даного КСП відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю від 28.12.1995 року та Списку членів КСП, долученого до нього, в якому вказана ОСОБА_10 за № 203 (а.с.11-13, 65,71).

Право ОСОБА_7 на земельну частку (пай) також стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 048145 від 29.03.2011 р., що вбачається із витягу з Книги реєстрації сертифікатів направо на земельну частку (пай), що видаються ОСОБА_9 районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству (кооперативу, товариству) ОСОБА_5 сільської ради (а.с. 14), копією сертифікату (а.с.67).

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р. № 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Тому з моменту видачі Державного акту на право колективної власності на землю на КСП "Селищанське" с. Селище Тиврівського району Вінницької області, а саме з 28 грудня 1995 року ОСОБА_10 набула право на вищевказану земельну частку (пай).

Вартість земельної частки (паю) становить 64453, 02 грн., що стверджується інформаційною довідкою № 196/0/205-17 від 25.07..2017 р. (а.с. 15), витягом про нормативно-грошову оцінку (а.с.66).

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 її діти, спадкоємці за законом першої черги ( ст. 529 ЦК УРСР).

Факт, що ОСОБА_6 був сином ОСОБА_7 стверджується виписками з погосподарської книги ОСОБА_5 сільської ради за 1986-1990 р.р., 1991-1995р.р., згідно яких, ОСОБА_10 голова двору, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 її син (а.с. 94-95); довідками виконкому ОСОБА_5 сільської ради №№2994, 2995 від 29.11.2017 року, згідно якої, ОСОБА_10, яка померла 12.05.1999 року матір ОСОБА_6, 1933р.н. (а.с.96,97), показаннями свідків ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які даний факт підтвердили в судовому засіданні. Крім того, він не заперечується відповідачем ОСОБА_2

Факт, що ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_7 стверджується її свідоцтвом про шлюб, згідно якого, її дошлюбне прізвище «Заворітня» (а.с.64); свідоцтвом про її народження, в якому матір»ю вказана «Заворітня Анна Лазарівна» (а.с.63).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась, що стверджується листом Державного нотаріального архіву від 06.10.2017 року №2489/01-18 (а.с.50).

Разом з тим, відповідно до чинної на час відкриття спадщини ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

15.12.1988 року виконкомом ОСОБА_5 сільської ради на підставі рішення виконкому ОСОБА_9 народних депутатів №143 від 21.07.1988 року колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_10, було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння в с. Селище, по вул..Фрунзе ( на Зарічна), 45. Право власності на даний будинок зареєстровано 15.12.1988 року в БТІ (а.с.69).

Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 вступили у володіння зазначеним будинком, що стверджується зібраними у справі доказами, а саме актом від 02.08.2017 року (а.с.70), згідно якого, починаючи з 12.05.1999 року до 2004 року ОСОБА_2 користувалась частиною будинку матері, що в с. Селище, вул.. Зарічна ( до перейменування Фрунзе), 45, доглядала її, провела поточний ремонт, покрасила вікна; довідкою виконкому ОСОБА_5 сільської ради від 29.11.2017 року №2995 (а.с.97), відповідно до якої, в даному будинку ОСОБА_6 проживав на день смерті матері ОСОБА_7 та до своєї смерті 24.10.2015 року, а також показаннями свідків ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_18 та ОСОБА_19, ОСОБА_20

Свідок ОСОБА_17, 1951р.н., уродженка та жителька с. Селище, вул.. Зарічна, 39, показала, що на час смерті ОСОБА_10 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, в дочки- Хоміцької З. Її дочка ОСОБА_2 проживала в м. Гнівань, а син ОСОБА_6 в с. Селище, по вул.. Зарічна, 45. Даний будинок поділений на дві частини, які мають окремі входи, а в середині між ними двері. В одній із них проживав ОСОБА_6 до своєї смерті, а в іншій - ОСОБА_10 Перших шість місяців приблизно два рази в місяць після її смерті до частини будинку, якою фактично за життя користувалась ОСОБА_10, приходила ОСОБА_2, білила стіни в середині та зовні будинку, прибирала в ньому, там знаходились її речі. У неї був ключ від дверей вказаної частини будинку. Більше ніхто із дітей ОСОБА_7 до будинку не приходив.

Свідок ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, показав, що ОСОБА_10 померла в 1999 році. Після її смерті в той рік влітку на прохання ОСОБА_2 в одній із частин будинку № 45 по вул.. Фрунзе ( на даний час Зарічна) в с. Селище він чіпляв люстру. В той час в будинку велись ремонтні роботи, стояли відра з вапном.

Свідок ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителька с. Селище, вул.. Шевченка, 263, показала, що її мати ОСОБА_14 рідна сестра ОСОБА_6 та ОСОБА_2 дочка ОСОБА_7 ЇЇ будинок в с. Селище, по вул.. Зарічна (колишня Фрунзе), 45, поділений на дві частини з окремими входами. На час смерті бабуся ОСОБА_10 проживала з її мамою в с. Селище, по вул.. Шевченка, 263, звідки її і поховали, так як ОСОБА_6 пив, її не доглядав. На час її смерті він проживав в її будинку, в одній із частин, де продовжував проживати до кінця свого життя. Після її смерті з першого місяця і впродовж шести місяців частину будинку, в якій проживала бабуся, доглядала ОСОБА_2, прибирала в ньому, фарбувала стіни, батареї, вікна. Інколи вона їй допомогала. ОСОБА_2 брала у них ключі від вхідних дверей до даної частини будинку. Її мати померла. Ні її мати, ні вона, ні її брат на спадщину після смерті ОСОБА_7 не претендують.

Свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_10 мати ОСОБА_6 На час її смерті вона проживала в дочки ОСОБА_14 в с. Селище, по вул.. Шевченка. Коли померла ОСОБА_10, в її будинку по вул.. Зарічна, 45, в с. Селище залишився проживати її син ОСОБА_6. Перших 6 місяців з дня смерті ОСОБА_21 ОСОБА_2 приходила також до будинку.

Свідок ОСОБА_19, жителька с. Селище, вул.. Франка,16, показала, що ОСОБА_10 мати ОСОБА_6 Після її смерті він проживав в будинку по вул.. Зарічна, 45, в с. Селище. Даний будинок на дві частини з окремими входами. В одній проживав ОСОБА_6, а в іншій ОСОБА_10

Таким чином, суд вважає, що і ОСОБА_6 і ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 Питання про прийняття спадщини іншими спадкоємцями ОСОБА_7 не ставиться. Відповідно до нотаріально завірених заяв ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_22, ОСОБА_12 спадщину після смерті ОСОБА_7 вони не приймали, на нею не претендують (а.с. 74-78).

Згідно чинної на час відкриття спадщини ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відтак, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 мають право на ? спадкового майна ОСОБА_7 кожен.

24.10.2015року ОСОБА_6 помер (а.с.5).

На час смерті він проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7 (колишня Фрунзе), 45, що стверджується будинковою книгою (а.с. 17-19).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, після його смерті відкрилась спадщина на ? частину земельної частки (паю) площею 2,64 умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що успадкована ним після смерті матері ОСОБА_7

За життя ОСОБА_6 спадковим майном не розпорядився. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49329460 від 0310.2017 року заповіт від його імені в Спадковому реєстрі не зареєстровано (а.с. 37).

Позивач ОСОБА_4 його син, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4), єдиний спадкоємець за законом першої черги ( ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1269,1270 ЦК України спадщину після його смерті позивач прийняв, подавши в установлений законом шестимісячний строк - 19.03.2016 року заяву про прийняття спадщини до ОСОБА_9 державної нотаріальної контори, що стверджується листом даної нотаріальної контори від 03.10.2017року №1761/01-16 (а.с.35).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріальної контори від 8.12.2017 року №226/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку (пай), оскільки сертифікат на земельну частку (пай) видано після смерті ОСОБА_7

ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_6 постановою державного нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріальної контори від 03.08.2017 року №1338/02-31

Проте, виходячи з вищевикладеного, зазначене не позбавляє їх права на отримання спадкового майна у відповідній частці.

Документально підтверджені судові витрати ОСОБА_2 складають 960 грн. судового збору ( 640 грн. щодо позову майнового характеру та 320 грн. щодо встановлення факту (окреме провадження).

Позивач ОСОБА_4 судовий збір не сплачував, так як відповідно до п. 9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від його сплати як інвалід 1 групи (а.с. 16,178).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

За таких обставин, оскільки судовий збір ОСОБА_4 не сплачувався, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір за його позов пропорційно розміру задоволених позовних вимог майнового характеру відповідно до ставок на час пред'явлення позову в сумі 322,26 грн. ( 64453,02 грн. (ціна позову) /2х1%).

На підставі викладеного та керуючись ст. , 3, 5 - 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 529,548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) , ст. ст.1216,1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

вирішив:

Позовом ОСОБА_4 задоволити частково.

Встановити факт, що померлий 24.10.2015 року ОСОБА_6 був сином ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 року.

Встановити факт, що померлий 24.10.2015 року ОСОБА_6 фактично до 6-ти місяців прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_4 на ? частину права земельної частки (паю) розміром 2.64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 24.10.2015 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, який успадкував вказане право після смерті своєї матері ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 році в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_7, померлої 12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 на ? частину права на земельної частки (пай) у землі КСП «Селищанське», розміром 2.64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 12.05.1999 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 322,26 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 02 травня 2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя: ОСОБА_23