26.02.2018 227/2533/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Добропілля цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до його батька ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, мотивуючи їх тим, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16 вересня 2016 року перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. Мати ОСОБА_3, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько ОСОБА_2, 1986 року народження, проживає в АДРЕСА_1. Перебуває у шлюбі і проживає разом з дружиною ОСОБА_7, 1987 року народження. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_3 та вчинення відносно останнього фізичного насильства. За час перебування у центрі батько тричі відвідував дитину. Не цікавиться життям сина, не забезпечує його матеріально. ОСОБА_3 не бажає спілкуватись з батьком. З 28 вересня 2016 року родина ОСОБА_3 знаходиться під соціальним супроводом. При інспектуванні батька жодного разу вдома не застали. До центру він так і не появився. Позивач вважає, що сім'я ОСОБА_3 не бажають виховувати дитину в родині. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, 2006 р.н., аліменти у визначеному судом розмірі, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини у банку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що після народження сина ОСОБА_3 він з його матір'ю ОСОБА_5 і їх сумісним сином разом не проживали. Завжди він матеріально допомагав, платив аліменти. Після її смерті у 2016 році забрав сина до себе додому, спробував налагодити взаємовідносини, почати виховувати його, але такі спроби виявились марними. Підтверджує той факт, що в 2016 році його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він вдарив сина скакалкою за непослух, через те, що син не хотів вчити уроки.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Після смерті матері малолітнього ОСОБА_3 у 2016 році її чоловік ОСОБА_2 забрав сина до себе додому, щоб виховувати. Влаштував у школу, записали на навчання у музичну школу по класу «Акордеон». Спочатку все було добре, але між дитиною та батьком почали виникати конфлікти. ОСОБА_3 неодноразово зазначав, що не вважає відповідача батьком і не бажає його слухатись. Між ними почали виникати конфлікти і словесні перепалки.

Свідок ОСОБА_8, яка є бабусею малолітнього, суду пояснила, що відносини у неї з відповідачем нормальні, і вона ніколи не була проти рідного ОСОБА_3 батька. Ії онук ОСОБА_3 у 2017 році втік з будинку батька ОСОБА_3 до неї додому і пояснював їй, що його «там били». З цього приводу вони звертались навіть в поліцію. Як їй відомо, ОСОБА_3 в сім'ї відповідача забороняли користуватись телевізором, ноутбуком. Зі слів самої дитини їй відомо, що ОСОБА_3 хоче повернутись проживати до неї. З онуком особисто у неї склались приємні стосунки, і вона хоче і має змогу його виховувати.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є рідною сестрою малолітньому ОСОБА_3. Проживає у м.Добропілля разом з бабусею ОСОБА_8 Змалку вона більше всіх займалась вихованням свого брата, оскільки їх мати часто зловживала спиртним і їй було не до цього. Фактично вона його сама виростила. Батько жодного разу їх сім'ю не відвідував, і до моменту смерті матері ОСОБА_3 не знав, що в нього є батько. З сином не спілкувався, аліменти ж платив. Останні 4 роки з матір'ю вона не проживала, оскільки та сильно пила. Їй відомо, що батько одного разу побив ОСОБА_3, через що вони посварились, їй невідомо. Також має бажання виховувати свого брата ОСОБА_3.

Вислухавши позицію сторін, думку дитини, яка бажає жити з бабусею та сестрою, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6)

Мати малолітнього ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що видане відповідне свідоцтво про смерть НОМЕР_2 (а.с.7)

Згідно довідки, ОСОБА_3, 2006 р.н., починаючи із 16 вересня 2016 року і по теперішній час, перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. Батько за цей час лише тричі відвідував сина (а.с.13, 18).

Перевірка умов проживання сім"ї ОСОБА_2 показала, що за місцем мешкання відповідача у АДРЕСА_1, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та розвитку (а.с.20,21)

За інформацією центру, батько малолітнього неналежним чином підтримує зв'язок із дитиною, малолітній неохоче спілкується з батьком (а.с.13)

Відповідач характеризується в побуті посередньо, за місцем роботи охарактеризований з позитивної сторони (а.с.9,10).

За постановою Добропільського міськрайонного суду від 20.09.2016р. відповідача визнано винним у вчиненні відносно дитини ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за нанесення фізичного насильства у вигляді ударів скакалкою по спині (а.с.11)

Постановою того ж суду від 15.12.2016р. відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення за ст.184 ч.1 КУпАП за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з причини влаштування і перебування його сина ОСОБА_3 у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради (а.с.12)

Орган опіки та піклування у своєму висновку клопоче про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Крім того, за п.3 ч.1 ст.164 цього Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Факт такого поводження до сина з боку відповідача знайшов своє підтвердження в судовому засіданні в повній мірі.

У відповідності до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав суд враховує в порядку ст.171 СК України думку малолітнього ОСОБА_3, висловлену в судовому засіданні про те, що він бажає жити саме з бабусею і рідною сестрою, але не з батьком.

Аналіз вищенаведених доказів в їх сукупності дає суду достатні підстави для висновку про те, що заявлені позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.

Крім того, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

За ч.2 ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не звільняє його від обов'язку утримувати свою дитину.

Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції Закону, що діє на час розгляду справи).

Між тим, враховуючи положення ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог, тому не може вийти за ці межі. Позивач просить суд визначити мінімальну межу стягуваних аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому саме цей розмір прожиткового мінімуму суд визначає у своєму рішенні.

Перераховувати аліменти слід на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.19)

У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Крім того, за приписами ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

За відсутності у малолітнього ОСОБА_3 статусу «дитини, позбавленої батьківського піклування», суд вважає за можливе спочатку передати його на опікування органу опіки та піклування Добропільської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 83, 258-261, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця міста Добропілля Донецької області, паспорт НОМЕР_3, виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 12 грудня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає: АДРЕСА_1, аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особовий рахунок дитини НОМЕР_4, відкритий у Територіально відокремленому безбалансовому відділенні №10004/01 філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця міста Добропілля Донецької області, паспорт НОМЕР_3, виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 12 грудня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає: АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави: отримувач коштів УК в м.Добропілля, код отримувача 37755456 в ГУДКСУ в Донецькій області, код МФО 834016, рахунок отримувача 0035, код класифікації доходів 22030101, в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення суду проголошені в судовому засіданні 26 лютого 2018 року. Повний текст рішення виготовлено згідно вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 02 березня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту цього рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

26.02.2018