РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10897/17

пр. № 2/759/1692/18

25 квітня 2018 рокуСвятошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.,

при секретарі Забелі А.В.,

представник позивача ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18.07.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10 листопада 1994 року бабуся позивача, ОСОБА_4, придбала квартиру за АДРЕСА_1.Квартира була придбана на підставі Договору купівлі - продажу нерухомості, укладеного на Київській універсальний біржі, між ОСОБА_5, ОСОБА_6та ОСОБА_7. 22 грудня 1994 року право власності було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 937.31 січня 1995 року в квартирі зареєструвалися бабуся позивача, ОСОБА_4, рідна мати позивача, ОСОБА_8 з неповнолітньою донькою (позивачкою) ОСОБА_2, та тітка позивачки, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла бабуся позивача, ОСОБА_4, у віці 69 років. ІНФОРМАЦІЯ_5 році трагічно загинула рідна мати позивача, ОСОБА_8, у віці 40 років.

Позивач зазначила, що станом на 01.02.2018 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідач, ОСОБА_3 та позивач, ОСОБА_2.Приблизно з початку 1995 року, відповідач, ОСОБА_3, вийшла заміж за ОСОБА_9 та після одруження, переїхала до свого чоловіка.З того часу, в кватирі № АДРЕСА_1 відповідач не проживає, не виконує обов'язків по утриманню квартири та будинку, про що свідчать акти обстеження, складені посадовими особами житлово - комунальної установи в присутності сусідів.За рахунок того, що відповідач зареєстрований в квартирі, Позивачу потрібно сплачувати за користування квартирою в більшому обсязі. Позивач постійно проживає в квартирі, сплачує комунальні послуги за себе та відповідачку, здійснює поточний ремонт, утримує майно в належному стані, несе всі витрати по утриманню житлового будинку.Тобто, із - за неправомірних дій відповідача позивач несе значні матеріальні збитки.

Позивач зазначила, що Відповідачка не реагує на вимоги позивача щодо зняття з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 та уникає зустрічей з позивачем.Також, на адресу реєстрації відповідача постійно приходять по пошті вимоги з банків про погашення заборгованості за кредитними договорами.Дії відповідача погіршують матеріальне становище позивача, так як перебування відповідача на реєстраційному обліку в даній квартири унеможливлює оформлення субсидії.Крім того, у зв'язку з тим, що відповідачка знаходиться на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1, це не дає можливості на протязі багатьох років оформити спадщину після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8.. Спадкова справа була відкрита ще в 2005 році державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної контори, але ж у зв'язку з реєстрацією відповідачки у квартирі, державний нотаріус не має права видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину за законом, тому позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.08.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Ухвалою суду від 31.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 07.02.2018 року продовжено розгляд справи.

В судовому засіданні позивач, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 1994 року бабуся позивача, ОСОБА_4, придбала квартиру за АДРЕСА_1.Квартира була придбана на підставі Договору купівлі - продажу нерухомості, укладеного на Київській універсальний біржі, між ОСОБА_5, ОСОБА_6та ОСОБА_7. (а.с.11).

Судом встановлено, що 22 грудня 1994 року право власності було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 937. (а.с.14).

Судом встановлено, що 31 січня 1995 року в квартирі зареєструвалися бабуся позивача, ОСОБА_4, рідна мати позивача, ОСОБА_8 з неповнолітньою донькою (позивачкою) ОСОБА_2, та тітка позивачки, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла бабуся позивача, ОСОБА_4, у віці 69 років. ІНФОРМАЦІЯ_5 році трагічно загинула рідна мати позивача, ОСОБА_8, у віці 40 років.

Судом встановлено, що станом на 01.02.2018 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідач, ОСОБА_3 та позивач, ОСОБА_2.

Судом встановлено, що приблизно з початку 1995 року, відповідач, ОСОБА_3, вийшла заміж за ОСОБА_9 та після одруження, переїхала до свого чоловіка.З того часу, в кватирі № АДРЕСА_1 відповідач не проживає, не виконує обов'язків по утриманню квартири та будинку, про що свідчать акти обстеження, складені посадовими особами житлово - комунальної установи в присутності сусідів.(а.с.16,17).

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., які сплачено позивачкою за подання позову до суду.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 321, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.О. Величко