Єдиний унікальний номер 234/4035/17 Номер провадження 22-ц/775/335/2018
Єдиний унікальний номер 234/4035/17 Головуючий у 1 інстанції Фоміна Ю.В. Номер провадження 22-ц/775/335/2018 Суддя-доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в приміщенні суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 234/4035/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2017 року , ухвалене в приміщенні суду в місті Краматорську Донецької області о 15-56 годин, повний текст судового рішення виготовлений 18 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що перебував в юридичному шлюбі з ОСОБА_4 Від спільного проживання має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням суду діти проживають разом з позивачем. В зв'язку з тим, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вважає за необхідне позбавити її батьківських прав.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2017 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відмовлено

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Вважає рішення незаконним, так як суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Крім того, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд не звернув уваги на те, що за результатами психологічного дослідження діти бажають проживати разом з батьком, якого вважають більш авторитетним ніж мати. Згідно шкільних характеристик батько цікавиться навчанням синів та їх вихованням, мати участі у вихованні дітей не приймає. Згідно довідок, наданих школою мати не відвідую батьківські збори, не забирає дітей зі школи. Також згідно показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мати вихованням дітей не займається.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином: представник позивача ОСОБА_9 під особистий підпис на розписці про явку до суду, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 в порядку ч. 5 ст. 131 ЦПК України через своїх представників.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Краматорської міської ради надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Указом Президента "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року № 452/2017 ліквідовано апеляційний суд Донецької області, утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-УІІІ від 3 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2015 року, позивач та відповідач мають малолітніх дітей: ОСОБА_6,, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, 09 грудня 2006 року, рішенням Краматорського міського суду Донеціької області від 16 вересня 2015 року місце проживання дітей визначено разом з батьком, з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дітей.

Відмовляючи у задоволені позову суд виходив з того, що відповідач приймає заходи для спілкування із дітьми, за своїми можливостями сплачує аліменти, має бажання спілкуватися зі своїми дітьми, на її вихованні знаходяться ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, суд не вбачає свідомого, умисного, злісного нехтування своїми батьківськими обов'язками та достатніх і виправданих підстав для позбавлення батьківських прав, будь-яких доказів, які свідчать про те, що спілкування із матір'ю не відповідає інтересам дітей в судовому засіданні не встановлено.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись у грудні 2016 року до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на те, що в родині відповідача склалися умови, які перешкоджають вихованню малолітніх дітей, відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх ухиляється.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків на кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Під час розгляду даної справи ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом не було встановлено обставин, які переконливо свідчать про ухилення матері від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, ч.2 - збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо ухилення матері від виконання обов'язків по вихованню дітей.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до неправильної оцінки судом наданих доказів.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ст.375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення виготовлено 01 березня 2018 року

Головуючий