Справа № 226/2389/17
Провадження № 2-о/226/7/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Димитровський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого - судді Клепка Л.І.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

заявника ОСОБА_3,

представників заінтересованих осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім. В обґрунтування вимог зазначила, що з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з 2010 року. 04.06.2013 року в них народився син ОСОБА_7, в свідоцтві про народження якого батьком значиться ОСОБА_6 Влітку 2014 року стосунки з чоловіком були припинені, і він залишив їх спільне місце проживання, заявивши їй про намір виїхати до Російської Федерації. З зазначеного часу вона чоловіка більше не бачила, про своє місце перебування він їй не повідомляв. Зазначаючи на тому, що ні її самостійні пошуки, ні оголошення чоловіка в розшук позитивних результатів щодо встановлення його місця знаходження не дали, заявник просить суд визнати ОСОБА_6 безвісно відсутнім, що необхідно їй для оформлення дитині державної допомоги у звязку з втратою годувальника.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свої вимоги підтримала і суду пояснила, що з ОСОБА_6 вона протягом декількох років перебувала у фактичних шлюбних стосунках, в яких 04 червня 2013року в них народилася їх спільна дитина - син ОСОБА_8. Після народження дитини вони всі разом проживали в квартирі батька ОСОБА_6 на мікрорайоні «Східний» в АДРЕСА_1, в якій були зареєстровані зі згоди власника. В вересні 2014року чоловік припинив з нею сімейні стосунки і залишив їх спільне місце проживання, а влітку 2015року від знайомих вона дізналася, що чоловік виїхав до Росії, проте де він перебуває їй невідомо. З зазначеного часу вона з ним будь-яких стосунків не підтримує, участі у вихованні і матеріальному забезпеченні дитини чоловік не приймає. 27.07.2016року рішенням суду за позовом батька чоловіка його було визнано втратившим право на користування житлом через його відсутність за місцем проживання та залишення ним меж України. Через родичів чоловіка вона декілька разів намагалася його розшукати, проте відомостей про його місцеперебування не здобула, тому змушена була звернутися з заявою до органів поліції, якими його було обявлено в розшук, однак до теперішнього часу місце перебування чоловіка не виявлено і його розшук продовжується. Зазначаючи метою свого звернення оформлення на дитину державної допомоги у звязку з втратою годувальника, заявник просить суд визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради і Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові проти задоволення вимог не заперечували.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 і ОСОБА_6 перебували у фактичних шлюбних стосунках, в яких 04.06.2013 року в них народився син ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (арк.спр.6). Всі троє були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Димитровського міського суду від 27 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано втратившим право користування даною квартирою. Підставою прийняття такого рішення стало не проживання ОСОБА_6 на вказаній жилій площі більше року без поважних причин (арк.спр.7-10).

Згідно довідки ВП «Шахта Центральна» ДП «Мирноградвугілля» ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з зазначеним підприємством з 15.02.2011 року, де працював на посаді гірничого робітника підземного 3 розряду. Наказом від 18.03.2015 року був звільнений на підставі ст.38 КЗпП за власним бажанням (арк.спр. 63-66).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, представлених УПФУ в м.Димитров, останнім звітним місяцем, в якому за позивача сплачувались страхові внески, є березень 2015року (ас.с.40).

Згідно витягу з кримінального провадження №0000946, факт відсутності ОСОБА_6 за місцем проживання з вересня 2014року за попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ст.115 ч.1 КК України, внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 06.11.2017року (а.с.12).

Відповідно до довідки Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП у Донецькій області № 18853/402/06-17 від 14.11.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у міжнародному розшуку (а.с. 67).

Факт відсутності ОСОБА_6 за місцем проживання з 2015року був підтверджений в судовому засіданні і свідком ОСОБА_9 рідною сестрою ОСОБА_6, яка суду пояснила, що її брат ОСОБА_6 приблизно в 2014-2015році поїхав на заробітки до Росії, попередньо звільнившись з шахти «Центральна», де до того працював. З тих пір вони з братом жодного разу не бачились і по телефону не спілкувались. Місце перебування брата їй невідомо. Їх батько ОСОБА_10 на території м.Мирнограда не проживає і зі своїм сином ОСОБА_6 також не спілкується. Інших близьких родичів вони не мають.

Згідно показань свідка ОСОБА_11 заявник ОСОБА_3 разом з чоловіком ОСОБА_6 і малолітньою дитиною проживали в одному з ним будинку на мікрорайоні «Східний» приблизно з 2013 по 2014рік. Потім зі слів сусідів йому стало відомо, що ОСОБА_6 поїхав до Росії на заробітки, і з того часу він його більше не бачив, додому він не повертався.

Згідно довідки Державної прикордонної служби, перетинання ОСОБА_6, 16.04.1990року народження, державного кордону України було здійснено 08.07.2015року о 21.16 год. Інформація про повернення його в Україну відсутня.

Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Тобто, для визнання особи безвісно відсутньої має бути встановлено її відсутність в місці постійного проживання протягом одного року, відсутність відомостей про цю особу в місці її проживання та неможливість установлення її місця перебування.

Відсутність відповідача за місцем свого постійного проживання більше одного року, окрім досліджених судом доказів, підтверджується також рішенням Димитровського міського суду від 27 липня 2016 року, яким ОСОБА_6 на підставі ст.405 ч.2 ЦК України визнано втратившим право користування жилим приміщенням в квартирі №7 будинку №10 на мікрорайоні «Східний» в м.Мирноград, яке було його постійним місцем проживанням, у звязку з його відсутністю в ньому понад один рік та обставини, встановлені яким відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК не доказуються при розгляді іншої справи відносно тієї ж особи, щодо якої встановлені ці обставини.

За загальним правилом метою розгляду судом справ окремого провадження є захист прав і охоронюваних законом інтересів громадян, юридичних осіб і держави.

Звертаючись до суду із заявою про визнання чоловіка безвісно відсутнім, правовою метою свого звернення заявник вказує на необхідність оформлення державної допомоги дитині, позбавленій батьківського піклування, що безпосередньо зачіпає права та інтереси осіб, з якими ОСОБА_6 перебуває у правових звязках. Обставин, які б не виключали припущення про навмисність його відсутності, обумовлених ухиленням від здійснення покладених на нього законом обовязків з утримання дитини, судом не встановлено.

Таким чином, заінтересованість заявника у зміні правового стану ОСОБА_6 шляхом визнання його безвісно відсутнім у звязку з необхідністю захисту інтересів дитини є обгрунтованою, а докази його тривалої відсутності у місці постійного місця проживання і відсутності відомостей про його перебування - достатніми.

Керуючись ст.43 Цивільного Кодексу України України, керуючись ст.ст.12,13,76-89, 263-265,268,273, 305-309 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Вимоги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (податковий номер НОМЕР_1), місце реєстрації: АДРЕСА_2, заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (), місце розташування: м.Мирноград, Донецька область, м-н «Молодіжний», буд.59, Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові (), місце розташування: м.Мирноград, Донецька область, вулиця Центральна, буд.13 про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, (податковий номер НОМЕР_2), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, безвісно відсутнім.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 27 лютого 2018року. Повний текст судового рішення виготовлено та підписано в нарадчій кімнаті 5 березня 2018року.

Суддя: Клепка Л.І.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2