Справа № 360/453/17-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/1380/18 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 33 12.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Славянка» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Славянка», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3, про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Бородянського районного суду Київської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2016 року сталася ДТП за участю його транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1, з вини водія ТОВ «Славянка» ОСОБА_3

Згідно зі звітом про оцінку від 14 жовтня 2016 року, вартість завданого йому матеріального збитку складає 153 060,21 грн. та ним понесені додаткові витрати, пов'язані з проведенням експертизи, у розмірі 2 100 грн.

Також, позивач вказує на те, що ДТП йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розірі 25 000 грн.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Славянка» застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», він отримав страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн.

В добровільному порядку, відшкодувати різницю між фактичним розміром заподіяної йому шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також заподіяну моральну шкоду, ТОВ «Славянка» відмовляється.

Тому, позивач просив стягнути з ТОВ «Славянка» на свою користь, на відшкодування завданої йому майнової шкоди 106 160,21 грн., на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Славянка» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року, ухвалити у справі нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог. Зазначило, що судом порушено норми матеріального і процесуального права, що призвели до неповного зясування обставин справи та ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Славянка» підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі106 160,21 грн., з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову ОСОБА_2 в їх задоволенні, в решті позовних вимог ОСОБА_2, рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2016 року, о 17 годині 47 хвилин, в м. Києві по пр. Броварському, 18, водій ТОВ «Славянка» ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, під час зміни напрямку руху здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, після чого, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого, водій автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв внутрішніх органів, а вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу.

В результаті винних дій водія ОСОБА_3, було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_3.

Згідно копії звіту № 1016 від 18 жовтня 2016 року, виконаного ФОП ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті пошкодження при ДТП, станом на 14 жовтня 2016 року складає 153 060,21 грн.

В зв'язку з отриманими при ДТП травмами, позивач перебував на лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні з 05 по 07 жовтня 2016 року та на амбулаторному лікуванні з 08 жовтня по 04 листопада 2016 року.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача по належному йому автомобіля НОМЕР_2 на момент вказаної ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» і позивач 16 січня 2017 року отримав страхове відшкодування по майновій шкоді в розмірі 49 000 грн. ( 50 000 грн. - ліміт відповідальності страховика за мінусом 1000 грн. франшизи) та 10 лютого 2017 року - 1573,25 грн. за завдану шкоду його здоров'ю.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В ст.1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії

кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

За правилами ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року за клопотанням представника відповідача - ОСОБА_6, для визначення дійсної вартості належного позивачу автомобіля НОМЕР_3 на час скоєння ДТП 05 жовтня 2016 року, отриманих внаслідок ДТП пошкоджень автомобіля, вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП було призначено судову авто-товарознавчу експертизу, яка проведена не була в зв'язку з ненаданням для огляду об'єкта дослідження, належного ОСОБА_2 - автомобіля НОМЕР_3 на час скоєння ДТП а так само кольорових фотознімків досліджуваного колісного транспортного засобу в пошкодженому стані.

З огляду на зазначене, та враховуючи те, що позивачем не були виконані умови клопотання експертів № 14697/17-54/14698/17-52 від 01 вересня 2017 року, а саме: не надано для огляду об'єкт дослідження, тому, колегія суддів приходить до висновку про визнання факту для якого вона була призначена, в зв»язку з чим вважає, що рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з ТОВ «Славянка» на корист ОСОБА_2 на відшкодування завданої йому внаслідок ДТП, яка відбулася 05 жовтня 2016 року необхідно скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог. Такий висновок колегії суддів зумовлений тим, що саме особи, які беруть участь у справі (сторони), повинні доводити свої вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що позивачу внаслідок вказаної ДТП була завдана моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням його здоров'я та у душевних стражданнях в з»язку з пошкодженням його майна.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної моральної шкоди, Бородянський районний суд Київської області прийняв до уваги характер правопорушення, тобто, нанесення шкоди джерелом підвищеної небезпеки, глибину душевних страждань, час їх дії /з моменту вчинення ДТП пройшло більше 14 місяців, але шкода до цього часу не відшкодована/ та вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування в розмірі 25 000 грн. є співрозмірною понесеним позивачем стражданням, а тому, на законних підставах задовольнив в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2, стягнувши з відповідача на його користь, на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн., тому рішення суду першої інстанції в цій частині є законним.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Славянка» необхідно задовольнити частково, а рішення Бородянського районного суду Київської області в частині стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 106 160,21 грн. необхідно скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 в їх задоволенні, в решті позовних вимог ОСОБА_2, рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін.

Також, на сторони повинні бути покладені судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Славянка» задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року в частині стягнення з Товаристіва з обмеженою відповідальністю «Славянка» на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 жовтня 2016 року майнової шкоди в сумі 106 160,21 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині у справі нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 у стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Славянка» на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 жовтня 2016 року майнової шкоди в сумі 106 160,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Славянка» понесені судові витрати в розмірі 952 грн. (дев'ятсот п'ятдесят дві) 40 коп.

В решті, рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: