Ухвала

18 травня 2018 року

м. Київ

справа № 202/7455/16-ц

провадження № 61-24200ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської радизвернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просило стягнути 23 631,77 грн, а саме: 14 178,56 грн - основний борг за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, 1 493,15 грн - 3 % річних, 7 960,06 грн - інфляційні нарахування та судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 в загальному розмірі 23 631,77 грн, а саме: 14 178,56 грн - сума основного боргу за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення; 1 493,15 грн - 3 % річних; 7 960,06 грн - інфляційні збитки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1, станом на 01 травня 2016 року у загальному розмірі 22 138,97 грн, яка складається із суми основного боргу за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 13 283,21 грн, 3% річних у розмірі 1 398,78 грн та інфляційних нарахувань у сумі 7 456,98 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

29 березня 2018 року через засоби поштового зв'язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 202/7455/16-ц становить 23 631,77грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 202/7455/16-ц є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат