"26" листопада 2018 р.
Справа № 642/5545/18
Провадження № 2/642/1804/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 серпня 2004 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ТА ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні стосунки останні два роки стали погіршуватись, виникали скандали, що призвело до відчуження та остаточного припинення шлюбних стосунків. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначив, що поновлення шлюбних відносин з відповідачкою є неможливим, близько півроку вони разом не проживають, шлюб існує лише формально. Майновий спір відсутній. З дітьми від спілкується, матеріальну допомогу надає.

Відповідачка позов визнала, пояснила, що шлюбні стосунки припинено остаточно, поновлення шлюбних відносин є неможливим. Просила залишити їй дошлюбне прізвище -Дмитренко. Майнового спору немає. Діти проживають з нею.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб зареєстрований 31 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (актовий запис №294).

Від шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, та проживають окремо.

Примирення обидві сторони вважають неможливим та просять розірвати шлюб. За спільною згодою сторін діти проживають з відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

Суд залишає відповідачці за її проханням дошлюбне прізвище Дмитренко.

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), зареєстрований 31 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (актовий запис №294).

Після розірвання шлюбу присвоїти відповідачці дошлюбне прізвище Дмитренко.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко