Справа № 180/74/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді Тананайської Ю.А., при секретарі Новоселецькій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці у спрощеному позовному провадженні цивільну справу № 180/74/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим прміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1, в якій він мешкає, належить йому на праві власності.

В квартирі значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, який є його сином. Відповідач не проживає в квартирі з листопада 2016 року, особистих його речей немає, ніяких перешкод у проживанні відповідачем у квартирі ним не чиниться. Він не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням його права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 15.12.2014 року, зареєстровано в реєстрі № 1-1217; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39177957, виданого 15.12.2014 року Марганецькою державною нотаріальною конторою; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 31005206 від 12.12.2014 року.

Згідно довідки, виданої відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в квартира АДРЕСА_1 значиться зареєстрованою відповідач.

Згідно акту від 10.01.2018 року, складеного в присутності свідків, затвердженого головою правління ОСББ «Єдність-1», в квартирі АДРЕСА_1, відповідач не проживає з 10 листопада 2016 року.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач мав можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач або члени його сімї не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад одного року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником будинку та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж одного року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 80, 81, ч.1 ст. 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартира АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 березня 2018 року.

Суддя: Ю. А. Тананайська