Справа № 357/5548/17 Головуючий у І інстанції Бондаренко О.В.
Провадження № 22-ц/780/1200/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 05.03.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його наступним. Він є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Будинок перебуває на балансі комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6, його квартира розташована на девятому поверсі 10-ти поверхового житлового будинку. Зазначав, що 19.03.2017 року його квартиру було залито. Згідно з актом обстеження, складеним комісією житлово-експлуатаційного підприємства 20.03.2017 року, причиною залиття є достроковий вихід з ладу крана центрального опалення. Внаслідок залиття його квартира потребує термінового поточного ремонту.

Згідно з висновком про оцінку майна, а саме визначення вартості відновлюваних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку від 11.04.2017 року вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт після залиття квартири та вартість використаних для цього матеріалів становить 19 390,00 грн. Також позивачем за проведення вуказаного дослідження експерта було сплачено 1 500 гривень. В той же час відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду відмовився. Також неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У звязку з наведеним позивачпросив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20890,00 гривень та моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень, судові витрати у справі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково. З комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 на користь ОСОБА_2 стягнуто 20890,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 2500,00 грн. моральної, а також судові витрати в розмірі 578,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Скаргу обґрунтовував тим, що в ході розгляду справи не було доведено протиправності дій відповідача, хоча дана умова є однією з підстав для покладення відповідальності за спричинену шкоду в даному випадку. Вказує, що зауважень по технічному стану систем центрального опалення підїзду ІІ житлового будинку № 2 по вул. Вернадського до відповідача не надходило, відтак його вини у спричиненні шкоди позивачу немає. Крім того, ще до початку опалювального сезону відповідач замінив запірну арматуру, вихід з ладу якої й спричинив залиття, відтак не вбачає своєї вини у такому залитті, а висновки суду вважає такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України дана апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Наведеним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Згідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому вказана норма встановлює підставу для звільнення завдавача шкоди від обовязку її відшкодування, а саме, якщо він доведе, що шкоду завдано не з його вини.

Статтею 10 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення, встановлено принцип змагальності в судовому процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених законом. Обовязок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду.

Як було встановлено в ході розгляду, 19.03.2017 року відбулось залиття квартири позивача, що визнавалося обома сторонами, відтак не потребувало окремого доведення.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав до суду акт КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 від 20 березня 2017 року, відповідно до якого причиною залиття став достроковий вихід з ладу крана центрального опалення. Зазначений кран обслуговується відповідачем та знаходиться в його сфері відповідальності, що також визнавалося обома сторонами.

До суду був представлений укладений між сторонами по справі договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.11.2007 року, відповідно до якого відповідач зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, а також зобовязаний відшкодовувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоровю споживача внаслідок незадовільного утримання території або неналежного надання послуг. Аналогічні обовязки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №6 як балансоутримувача будинку, в якому розташована квартира позивача, передбачаються й положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» N 529 від 20.05.2009, на які цілком слушно посилався й суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

На підтвердження розміру завданої внаслідок залиття майнової шкоди позивач надав «Звіт про оцінку майна, а саме визначення вартості відновлюваних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку», складений субєктом оціночної діяльності ПП «Спілка Експертів» 11.04.2017 року. Понесені позивачем витрати за проведення вказаної оцінки підтверджується ОСОБА_3 №СЕ-0043НМ17 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував про те, що залиття сталося через конструктивні недоліки самого вищезгаданого крану або через встановлення індивідуального опалення позивачем. Також не погоджувався відповідач й з визначеною сумою матеріального збитку внаслідок залиття. В той же час жодного належного та допустимого доказу на підтвердження такої своєї позиції до суду ним представлено не було, як і не було поставлене питання про проведення в рамках справи відповідного експертного дослідження, хоча суд першої інстанції неодноразово розяснював представнику відповідача як положення ст.ст. 10, 60 ЦПК України, так і процедуру призначення та проведення експертизи по справі.

Наведеним обставинам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, за результатами чого прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та часткову обґрунтованість вимоги про відшкодування моральної шкоди. З висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи таку позицію виваженою та обґрунтованою. Відповідачем ні в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було представлено належних доказів на спростування вимог позивача, позиція якого натомість була підтверджена відповідною доказовою базою. За таких умов твердження відповідача залишилися недоведеними, відтак не можуть бути прийняті судом.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не було належним чином забезпечено виконання обовязку утримання внутрішньобудинкових мереж, відтак він має відшкодувати позивачу шкоду, завдану виходом таких мереж з ладу. Визначений судом розмір такого відшкодування також відповідає обставинам справи та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_3