ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.04.2018 Справа №607/5825/18

27 квітня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Черніцька І.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про зобовязання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подала до суду позов в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання помилковим визначення підвалу фундаментів за цокольне приміщення; зобовязання відповідача виправити допущено помилку щодо зарахування підвалу фундаментів за цокольне приміщення; виключити із площі будинку 378,3 кв.м., 91,7 кв.м. площі фундаментів і визнати загальну площу будинку 286,6 кв.м.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 06 квітня 2018 року позов залишено без руху і надано позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, а саме: надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати копії позову та всіх документів, що додані до нього відповідно до кількості відповідачів; сплатити судовий збір у розмірі 2114,40грн. та надати суду оригінал документа, що підтверджує оплату.

При цьому, суд зазначив, що підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не має, оскільки законом не передбачено права матері, котра звертається в інтересах власних дітей, якщо останні не є інвалідами, звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду.

25 квітня 2018 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 06 квітня 2018 року подала клопотання. Вказала, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; будь-яких судових витрат не очікує понести; оригінал технічного паспорту є у відповідача, а тому доцільності висилати його останньому не вбачає. Звільнена від сплати судового збору, оскільки є матір'ю та представником дітей в суді, а тому звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ч. 1 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, на дані спірні правовідносини поширюється Закон України «Про захист прав споживачів».

Вважаю, що позивачем вимоги ухвали суду не виконані, з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Із змісту позову встановлено, у додатках до позовної заяви позивач зазначає та долучає лист БТІ; свідоцтво про народження; копію технічного паспорту, пенсійне посвідчення, довідку з пенсійного фонду. Вказані документи не долучені у копіях для відповідача. На виконання вимог ухвали суду від 06 квітня 2018 року такі документи позивачем не наданні.

Позивачем не сплачено судовий збір, посилаючись на те, що вона звертається в інтересах дитини. Вказані твердження позивача є безпідставними.

Положеннями п.2.4 рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013р. №12-рп/2013, надано офіційне тлумачення п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», де відзначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, перелік котрих наведено в ст. 45 ЦПК України «Участь в цивільному процесі органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.»

З матеріалів справи вбачається, що в інтересах малолітніх позов заявлено їх законним представником - матір'ю, статус котрої визначено ст. 59 ЦПК України.

Відтак, законом не передбачено права матері, котра звертається в інтересах власних малолітніх дітей, якщо останні не є інвалідами (п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду.

Також, перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з того, що цими нормами не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то заявник не звільняється від сплати судового збору. Такого правового висновку притримується Верховний Суд України в ухвалі від 22.02.2017 року у справі №171/3214/14-ц.

Крім того, із змісту позову, предмету та підстав позову не вбачається факту порушення прав дитини з боку відповідачів та необхідність саме дитини звертатись до суду із даним позовом. З долучених документів не встановлено, що дитина ОСОБА_2 є власником спірного будинку.

Позивач просить звільнити від сплати судового збору посилаючись на важкі матеріальні умов.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір»( у редакції від 15.12.2017 року) суд враховуючи майновий стан сторони, за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за певних умов, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Разом з тим, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження розміру доходів за попередній 2017 календарний рік, чи їх відсутність та те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу позивача .

Таким чином, суд вважає, що позивач не виконана вимог ухвали суду від 06 квітня 2018 року та не усунула недоліків позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що подана позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про зобовязання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 27 квітня 2018 року.

Суддя