Справа № 643/4215/18
Номер провадження 6/643/121/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова .Р.Є.

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про оголошення у розшук боржника,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року державний виконавець Довгаль Д.О. звернувся до суду з даним поданням, в якому просить вирішити питання щодо оголошення розшуку боржника фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: 61054, м. Харків, вул. Ізюмська, 11.

В своєму поданні посилається на те, що на примусовому виконанні Московського відділу ДВС міського управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 4025779 за виконавчим листом № 2-Н-51, виданого 25.09.2012 Міловським районним судом Луганської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.08.2012 та до досягненню нею повноліття.

Боржник від виконання своїх зобовязань ухиляється, його місце перебування встановити неможливо, тому державний виконавець звернувся до суду для його розшуку.

Відповідно до ч. 3 ст. 438 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця протягом десяти днів.

Сторони у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду подання сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. Їх не явка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 438ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ч. 1ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

07 серпня 2012 року Міловським районним судом Луганської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягненню дитиною повноліття, починаючи з 07 серпня 2012 року.

15.04.2013 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-Н-51, виданий 25.09.2012 Міловським районним судом Луганської області.

Боржником судовий наказ в добровільному порядку не виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного ОСОБА_2, шляхом направлення запитів до реєструючих установ.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що згідно довідки АДБ боржник зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому документі, згідно довідок Пенсійного фонду України боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує, згідно довідок Державної фіскальної служби України боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує, згідно інформації про пошук транспортних засобів, за боржником не зареєстровані т/з, згідно витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та нерухомого майна на все рухоме на не рухоме майно боржника накладений арешт та оголошено про заборону його відчуження.

Державним виконавцем неодноразово направлялись виклики на адресу боржника з вимогою зявитись до державного виконавця для виконання виконавчого листа.

Боржник на особистий прийом до державного виконавця не з'являвся, будь-яких заяв, клопотань, пропозицій на адресу Відділу не надавав.

Станом на теперішній час вимоги виконавчого документа боржником фактично не виконані.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа державним виконавцем, винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Із п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, вбачається, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Таким чином,судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою встановлення місця перебування та наявності майна у боржника.

В силу ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, аналізуючи вище викладене, суд вважає, що подання державного виконавця є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.18,36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного Територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р.Є. Сиротников