Справа № 189/630/16-ц
13.03.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Лукінова К.С.
при секретарі - Копиця С.І.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, селянське (фермерське) господарство «Климчука Валерія Михайловича», товариство з обмеженою відповідальністю «Надія АС» про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя нажитого під час спільного проживання, про розподіл спільного майна подружжя, -
В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, селянське (фермерське) господарство «Климчука Валерія Михайловича», товариство з обмеженою відповідальністю «Надія АС» про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя нажитого під час спільного проживання, про розподіл спільного майна подружжя.
Розгляд справи призначений на 13.03.2018 року.
Обгрунтуванням поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що в матеріалах справи містяться письмові докази того, що в червні 2016 року та в липні 2017 року під час розгляду справи, без її згоди, ОСОБА_2 продав рухоме майно та передав нерухоме майно ТОВ «Надія АС», засновником якого на час відчуження він був особисто. Крім того, в поданій заяві заявниця зазначає, що оскільки вона просить заборонити відчуження на майно, що належить відповідачам, що є заходом, який не перешкоджає їм користуватись та володіти ним, тому вважає, що зустрічного забезпечення позову не потрібно.
Суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Так, відповідно до п. п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Разом з тим, заява про забезпечення позову, подана позивачкою ОСОБА_1, не містить: реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та відповідача ОСОБА_2, або серію та номер їх паспортів; адресу електроної пошти заявника; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Крім того в заяві про забезпечення позову допущені помилки, які унеможливлюють правильне вирішення заяви, а саме в переліку майна наявне майно, яке не має відношення до сторін по справі, що підтверджено матеріалами справи (том 6 а.с. 225-246) оскільки, зокрема, позивачка просить забезпечити позов відносно наступного майна:
- автомобіль марки Mitsіubishi Pajero Sport 2,5 TD 2477, реєстраційний номер НОМЕР_2 тоді як ТОВ «Надія АС» володіє зовсім іншим автомобілем в розумінні законодавства, а саме Mitsubishi Pajero Sport 2,5 TD 2477, реєстраційний номер НОМЕР_2, при цьому іншими родовими ознаками даний автомобіль не визначений;
Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.
Таким чином, через відсутність доказів вартості майна та вказаної ціни позову в заяві про забезпечення позову, суд позбавлений можливості перевірити обсяг позовних вимог та їх співмірність із заявленим забезпеченням позову.
Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.
В поданій позовній заяві позивачка зазначає ціну позову 7310174,90 грн., при цьому ця ціна позову є вартістю майна, що перелічене в заяві про забезпечення позову частково. Обгрунтувань, з яких підстав позивачка просить забезпечити позов на суму, що перевищує ціну позову в самій заяві не міститься.
В заяві відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та відсутність доказів та посилань на дійсну вартість майна, щодо якого заявниця просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що є присічними, а тому підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.
Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, провертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -
Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, селянське (фермерське) господарство «Климчука Валерія Михайловича», товариство з обмеженою відповідальністю «Надія АС» про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя нажитого під час спільного проживання, про розподіл спільного майна подружжя - повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3