Ухвала

18 травня 2018 року

м. Київ

справа № 572/1689/16-ц

провадження № 61-311 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_4,
відповідач -ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області у складі судді Довгого І. І. від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області у складі суддів: Хилевич С. В., Шимків С. С., Шеремет А. М. від 07 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів.

Встановив:

У квітні 2016 року ОСОБА_4звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Сарненського районного суду від 8 грудня 2006 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а рішенням цього ж суду від 14 березня 2011 року після досягнення ОСОБА_8 повноліття з ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до закінчення сином навчання у березні 2015 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Посилаючись на допущені відповідачем прострочення сплати аліментів, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідачапеню (неустойку) у розмірі 3 255, 71 грн.

Рішенням Сарненського районного суду від 14 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася в результаті ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків.

Справа переглядалася в апеляційному порядку неодноразово.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року рішення Сарненського районного суду від 14 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції на предмет доведеності та обґрунтованості позову є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи дійшли односторонніх та передчасних висновків про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач працює та отримує пенсію.

Сторони не скористалися правом на подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21 грудня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 передано на розгляд до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 7 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

З матеріалів справи убачається, що предметом спору у справі є стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Правові висновки щодо застосування яких висловлені у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року № 6-1554цс16.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу № 572/1762/15-цза позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості за аліментами, пені за прострочення сплати аліментів, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року № 6-1554цс16).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки справа № 572/1762/15-ц передана на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 572/1689/16-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України,

Ухвалив :

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 572/1762/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська