Справа № 127/2914/18
Провадження 2/127/502/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря Качанюк О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що 29.07.2015 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1944. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки мають несумісні характери та різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі, по-різному уявляють сімейні відносини. Внаслідок життєвих труднощів та побутових проблем між позивачем та відповідачем почали виникати конфліктні ситуації, відповідач змінив ставлення до сімї, з часом втратили взаєморозуміння, віддалились один від одного.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу.

Судом 16.02.2018 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що примирення між нею та відповідачем неможливе.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Верховним судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 164266, виданим 29.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29.07.2015 року, актовий запис № 1944. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2. (а.с. 4)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 5)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, заслухавши пояснення сторін по справі, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Враховуючи положення ч. 1 та ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 352, 40 гривень. Судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, позивач просила залишити за нею.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 112 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, п. 1 ч. 2 ст. 49, ст.ст. 77-82, 89, 133, 142, 197, 198, 200, ч. 1 та ч. 4 ст. 206, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позовних вимог.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 29.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1944.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його повного складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: м. Вінниця, вул. Монастирська (Володарського)АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 15.03.2018 року.

Суддя: