Провадження № 2-о/761/324/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Горюк В.А.,

за участі представника заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся із заявою про розірвання шлюбу, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який зареєстрований Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 03.11.2016 року серії НОМЕР_1, номер актового запису 101. Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 відбуває призначену йому вироком суду міру покарання у виді довічного позбавлення волі. Саме через цю обставину фактично шлюбні стосунки не підтримуються та спільне господарство не ведеться вже досить тривалий час. Тому, просить суд задовольнити заяву про розірвання шлюбу.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справа про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, може бути розглянута судом за участю представника такої особи.

В судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити та розірвати шлюб, оскільки шлюб носить формальний характер, що суперечить інтересам заявника.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленим наступне.

03 листопада 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 101.

За приписами ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

При цьому, згідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, і справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки від 07.08.2018 року № 15033 виданої ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений Київським міським судом 21.06.1999 р., за ст. 93 п. «а,з,и»; ст. 142 ч. 3, 70 КК України до смертної кари - розстріл. Вирок набув законної сили. По ухвалі Київського міського суду від 22.08.2000 року вирок від 21.06.1999 р. змінено та рахувати засудженим за ст. 93 п. «а,з,и»; ст. 142 ч. 3, 70 КК України до довічного позбавлення волі. Вирок набув законної сили. З 26.05.2018 р. по теперішній час утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Перебування ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі стало підставою припинення шлюбних відносин.

Частиною ж 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Під час розгляду справи за даною заявою не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення інтересів заявників та можливість збереження шлюбу між заявниками.

У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, ч. 8 ст. 294 ЦПК України.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, дошлюбне прізвище ОСОБА_4 «ОСОБА_4».

Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось.

За положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 24, 104,109,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа: ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03 листопада 2016 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 101 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 вересня 2018 року.

Суддя: