Справа № 396/1603/18
Провадження № 2/396/660/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря судового засідання Корольвої Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в АДРЕСА_1 цивільну справу №396/1603/18 за ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 та в інтересах якої діє представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із даним позовом, посилається на те, що Позивач ОСОБА_1 на протязі двох років знаходиться в шлюбних стосунках з ОСОБА_6, з яким має намір створити в подальшому сім'ю. В листопаді 2017 року ОСОБА_6 повідомив, що сам виховує дитину - дівчинку ОСОБА_2. При цьому дав пояснення, що в 2010 році, перебуваючи на заробітках в м. Одеса, він познайомився з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент знайомства з ним була вже вагітна. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали жити разом, а коли ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилася дівчинка, в її свідоцтві про народження відомості були записані зі слів матері. ОСОБА_6та ОСОБА_7 разом з дитиною проживали на найманій квартирі, яку оплачував ОСОБА_6 Коли дівчинці виповнилося два місяці, ОСОБА_7 зникла, покинувши дитину напризволяще. При цьому вона майже півроку не з'являлася до дитини. А коли ОСОБА_6 випадково зустрів її на вулиці міста Одеса та намагався умовити повернутися до власної дитини, ОСОБА_7 категорично відмовилася та порадила йому здати дівчинку в притулок.

ОСОБА_6 був вимушений залишити роботу та повернутися в м. Новоукраїнку, де проживав. На протязі 7-ми років дівчинка проживала по черзі у родичів ОСОБА_6 Однак він розумів, що дитина росте та їй потрібна родина, саме тому на початку грудня 2017 року він розповів про існування ОСОБА_2 ОСОБА_1, яка не дослухавши розповіді вияснила, де знаходиться дитина та того ж дня забрала малу до себе.

Як стало відомо, мати дитини ОСОБА_4 на протязі 2014 року декілька разів приїздила в м. Новоукраїнку та проживала АДРЕСА_1, метою її приїзду став намір шантажувати ОСОБА_6. Відповідачка розуміла, що чоловік привязався до дитини, тому вимагала в нього грошей за те, що вона залишила йому дівчинку. В свою чергу, намагаючись пробудити материнський інстинкт, ОСОБА_6 залишав дівчинку з матір'ю та повертаючись, заставав ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння, а малечу голодною та не доглянутою. Крім того дитина скаржилася, що залишаючись на одинці, мати дівчинку.

В свою чергу ОСОБА_1, яка має двох дорослих дітей, віддала дівчинці ОСОБА_2 свою ласку та турботу. За власний кошт одягнула дитину та забезпечила її необхідними предметами побуту, іграшками тощо. Позивачка відвела ОСОБА_2 до НВК № 8 в м.Новоукраїнка,де дівчинка тепер навчається. На протязі 9-ти місяців дитина знаходиться в сім'ї Олени Миколаївни, називає її мамою, та, нарешті має довгождану сімейну обстановку та атмосферу любові й турботи. Саме ОСОБА_1 займається вихованням дитини, опікується та турбується нею. Це підтверджено довідкою з зазначеного навчального закладу, яка додається до матеріалів позову.

Біологічна ж мати жодного разу не провідала власну доньку, не цікавилися проблемами їх здоров'я, виховання, навчання, тощо. Будь яким чином, в тому числі і матеріально, участі в житті дитини не приймає.

Позивач до суду не з'явилась, подавши через представника заяву про розгляд спраи у її відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач до суду не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, а тому суд ухвалив про розгляд справи у її відсутності.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовнийі моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їїприродних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійногожиття та праці».

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України.

Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4, є матір'ю малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Позивач має належні умови проживання, та готова забезпечити достатній рівень проживання та виховання малолітній дитині, стосовно якої вирішується заявлений позов (а.с.17-25).

Відповідачка протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своєї дочки, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. не відвідує і взагалі не спілкується з дитиною протягом тривалого часу без поважних причин, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від неї причин.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 141,259-268ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, без постійного місця проживання, батьківських прав на малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Призначити опікуном малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительку АДРЕСА_1, як особу, в сім'ї якої дитина проживає тривалий час.

Стягувати аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Стягнення аліментів розпочати з 29 серпня 2018 року.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особами, які не брали участь під час розгляду справи, в той же строк з дня одержання копії рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько