Справа № 459/940/17
Провадження № 2/459/52/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області в особі Територіального сервісного центру 4646, ОСОБА_3) про виділ частки із майна що є у спільній частковій власності шляхом стягнення її грошової компенсації, та припинення права власності на цю часту майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач в квітні 2017 року звернувся в суд з даним позовом в якому вказав, що вони

з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2005 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.05.2016 року було розірвано. В час їхнього спільного проживання у шлюбі ними було придбано для сім`ї, за 144 150,00 грн., що тоді становило близько 18 00 доларів США, автомобіль НОМЕР_1, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, який 10.12.2011 року був зареєстрований у Червоноградському ВРЕР ДАІ за відповідачкою, та є їхньою спільною сумісною власністю подружжя, незалежно від того, що він був зареєстрований за відповідачкою. В подальшому з метою приховування спільного майна подружжя від можливого поділу, згідно одних документів 22.03.2016 року відповідачкою було оформлено договір купівлі-продажу спільного автомобіля, відповідно до якого остання нібито продала даний автомобіль ОСОБА_4, а по інших 23.03.2016 року також було оформлено договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу, останній вже продав даний автомобіль ОСОБА_3. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.03.2017 року його позов частково задоволено та визнано за ним та відповідачкою по 1/2 ідеальної частки у праві власності на вищевказаний автомобіль, визнано недійсним договір купівлі-продажу даного автомобіля від 22.03.2016 року №885 укладеного між відповідачкою та ОСОБА_4, та витребувано цей автомобіль в ОСОБА_3 на їхню з відповідачкою користь, із залишенням автомобіля в їхньому спільному користуванні. Так як спірний автомобіль знаходиться у фактичному користуванні і володінні відповідачки, поділити реально майно неможливо, як і неможливе спільне користування таким, просить суд виділити належну йому 1/2 частки спірного автомобіля, шляхом стягнення з відповідачки грошової компенсації за таку його частку, припинивши його право власності на цю 1/2 частину вказаного автомобіля.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній подав в суд заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо позову заперечив, та просить в такому відмовити, оскільки підставою позову було рішення суду, яке скасовано.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області в особі Територіального сервісного центру 4646 в судове засідання не з`явився, виконуючий обов`язки директора ОСОБА_5 подав суд відзив, згідно якого просить справу розглядати без участі уповноваженого представника регіонального сервісного центру МВС у Львівській області.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини учасників справи, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2005 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.05.2016 року розірвано.

Згідно копії договору купівлі-продажу №13779 від 09.12.2011 року, укладеного між ТзОВ «Дністер-Сервіс» та ОСОБА_6, продавець зобовязався передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару: HYUNDAI ACCENT RB 1.6 Comfort AT, VIN: Z94CU41DBBR078246. Ціна товару 144 150, 00 грн..

Відповідно до копій довідок ПАТ «Кредит ОСОБА_7» від 29.04.2015 року №№1871/12/01, 1871/12/02 за договором про надання споживчого кредиту № 0009-СL-72 від 14.12.2011 року ОСОБА_8 було надано кредит у сумі 111456,19 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом 14.12.2018 року. 29.04.2015 року заборгованість по кредиту повністю погашена, всі зобовязання виконані у повному обсязі, та знято обтяження із заставного майна, а саме: автомобіля НОМЕР_3, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Тобто, спірний автомобіль був придбаний сторонами під час шлюбу та за спільні кошти.

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 885 від 22.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, продавець зобовязався передати у власність покупцю автомобіль НОМЕР_4.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 901 від 22.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, продавець зобовязався передати у власність покупцю автомобіль НОМЕР_4.

За даними довідки Територіального сервісного центру 4646 від 30.07.2016 року № 31/13-4646/2655 згідно бази даних компютерного обліку «ДАІ-200» та НАІС ДДАІ МВС України автомобіль НОМЕР_5 був зареєстрований з 10.12.2011 року по 22.03.2016 року за ОСОБА_6 22.03.2016 року вищевказаний автомобіль був перереєстрований згідно ДКП № 885 від 22.03.2016 року на ОСОБА_4, а 23.03.2016 року вищевказаний автомобіль був перереєстрований згідно ДКП № 901 від 23.03.2016 року на ОСОБА_3.

Відповідно до копії витягу з кримінального провадження № 0002159 18.10.2016 року, до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_9, зловживаючи його довірою, за відсутності ознак шахрайства, продала їхній автомобіль НОМЕР_5.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.03.2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, з участю третьої особи: Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області в особі Територіального сервісного центру 4646, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля та інше задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 по 1/2 ідеальної частки у праві власності на автомобіль НОМЕР_4. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_4 від 22.03.2016 року за № 885, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.Витребувано в ОСОБА_3 на користьОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_4, з залишенням даного автомобіля у їх спільному користуванні, та вирішено питання судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 06.02.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 1 березня 2017 року та ОСОБА_2 на додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 квітня 2017 року задоволено. Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 березня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 квітня 2017 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, з участю третьої особи: Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області в особі Територіального сервісного центру 4646, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля та інше відмовлено, та вирішено питання судових витрат.

При винесенні даної постанови судом апеляційної інстанції, крім іншого, встановлено наступне:

1) 9.12.2011 року, за час шлюбу, - сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_12 у спільну сумісну власність було набуто спірний автомобіль «HYUNDAI ACCENT» д.н.з. ВС 3744СО. Такий був придбаний частково за кредитні кошти (договір кредиту був оформлений відповідачем ОСОБА_12О.) та зареєстрований у органах МРЕВ за ОСОБА_12 Вказаний легковий, пасажирський автомобіль був придбаний та використовувався в інтересах сім'ї сторін. Позивач ОСОБА_1, зокрема, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу був зазначений як особа, що має право керування транспортним засобом. Автомобіль був придбаний за суму 144150 грн., які у кредит отримала відповідач. Крім цього, було придбане додаткове обладнання до автомобіля. Частина коштів, яка була сплачена як перший внесок за придбання автомобіля - близько 30 тис. грн. сторонами було сплачено із спільних коштів, як стверджує позивач та відповідачем ОСОБА_12 не спростовано частина із цих коштів була отримана ними від відчуження (фактично передачі в користування за довіреністю) попереднього автомобіля, що належав сторонам на праві спільної сумісної власності Renault Kangoo. Кредитні кошти були повернуті за час перебування сторін у шлюбі та спільного проживання, а саме до квітня 2015 року. Вказане сторонами частково визнано, не спростовано та підтверджується наявними у матеріалах справи №459/2227/16-ц доказами;

2) Відповідно до усних та письмових пояснень сторін, їх представників, особистих даних сторін, характеристики з місця праці позивача, попередніх доказів про які йшлося, - сторони за час шлюбу працювали, є лікарями, що свідчить про можливість заробленими ними коштами повернути кредитні кошти. Крім цього, як вбачається із пояснень сторін, свідка ОСОБА_13 та частково підтверджено копіями квитанції про здійснення грошових переказів на ім'я позивача ОСОБА_1 у придбанні автомобіля сторонам допомагали їх батьки, що жодним чином не вказує про набуття будь-ким із сторін у особисту власність автомобіля чи набуття будь-ким із батьків частини автомобіля, оскільки, як вказано вище автомобіль був придбаний та використовувався сторонами спільно для задоволення їх інтересів, інтересів їх двох малолітніх дітей, тобто в інтересах сім'ї за час їх спільного проживання у період коли вони проживали у зареєстрованому шлюбі. Доказів протилежного не подано, на такі не вказано та клопотань про витребування таких не заявлялось;

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 05.07.2017 року, по даній справі було призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, та на вирішення експерта поставлено запитання щодо ринкової вартості автомобіля НОМЕР_1, 2011 р.в., номер кузова НОМЕР_2 на момент проведення експертизи.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №3799 від 08.12.2017 року, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1, 2011 р.в., номер кузова НОМЕР_2, станом на момент проведення експертизи, становить 217 557,00 грн..

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 02 жовтня 2013 року зробив правовий висновок, згідно якого, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. (справа № 6-79цс13).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ). У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що спірний автомобіль НОМЕР_6, 2011 року випуску, придбаний сторонами на час перебування їх у шлюбі, за спільні кошти, в інтересах сім`ї, то суд вважає, що даний автомобіль на час придбання та по час відчуження його третім особам належав сторонам на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Окрім цього, враховуючи те, що мало місце подвійне відчуження спірного автомобіля, спочатку відповідачем ОСОБА_6 (без відома позивача) ОСОБА_4, а згодом останнім третій особі по справі ОСОБА_3, то згідно вищевказаних норм законодавства, позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів в сумі 108 778, 50 грн., що становить 1/2 частки ринкової вартості спірного автомобіля.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Тернопільська обл., Тернопільський р-н., смт. Велика Березовиця, вул. Відродження, 30, ІПН-) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Мазепи, 20/16, ІПН-), третіх осіб: Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області в особі Територіального сервісного центру 4646 (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Козацька, 2), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Івасюка, 27/11, ІПН-) про виділ частки із майна що є у спільній частковій власності шляхом стягнення її грошової компенсації, та припинення права власності на цю часту майна задоволити частково.

Стягути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1грошові кошти в сумі 108 778 (сто вісім тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 50 коп., що становить 1/2 частки ринкової вартості автомобіля НОМЕР_3, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, набутого сторонами у їхню спільну сумісну власність подружжя в період перебування їх у шлюбі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 691 (три тисячі шістсот девяносто одна) 95 коп., які складаються з: 2 971,20 грн. - вартості проведеної експертизи, та 720,75 грн. судового збору.

Арешт автомобіля НОМЕР_3, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, накладений ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 05.04.2017 року, після набрання рішенням законної сили скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.02.2018 року.

Суддя: М. Д. Кріль