Постанова

Іменем України

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 452/3326/16-ц

провадження № 61-1237 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б.І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Самбірська міська рада Львівської області, відділ освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, директор Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся Цимбрила Оксана Миколаївна, Самбірська школа-ліцей імені Андрія Струся, завідувач дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора Львівської області Галун Марія Михайліна, дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області у складі судді Кравціва В. І. від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляка Р. В., від 22 листопада 2017 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Самбірської міської ради Львівської області, відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, директора Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся Цимбрили О. М., Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, завідувача дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора Львівської області Галун М. М., дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора Львівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Позовна заява мотивована тим, що 4 червня 2015 року згідно з рішенням сесії Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 створено Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся, а згідно з рішенням сесії Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 19 створено дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області.

30 червня 2015 року на підставі рішення сесії Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 18 ліквідовано навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад» м. Самбора Львівської області (далі - НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора).

Головні мета та завдання НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора, Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся і дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора Львівської області є однакові і практично однаково говориться про профільне навчання та поглиблене вивчення предметів, переважна більшість пунктів Статуту НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора у тій же, або ледь зміненій редакції, ввійшли в Статути Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся або дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора Львівської області, тобто вони були та є навчально-виховними комплексами, які надають громадянам можливість здобуття повної загальної середньої освіти, мають однакові мету та завдання.

Таким чином, наявний факт реорганізації НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області, де відповідно Самбірська школа-ліцей імені Андрія Струся та вказаний дошкільний навчальний заклад є правонаступниками НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора.

З 4 березня 2000 року до 14 листопада 2012 року він працював директором середньої школи № 9 м. Самбора Львівської області і був незаконно звільнений з роботи, але рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 6 вересня 2013 року, що набрало законної сили, був поновлений на посаді директора НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року ухвалено рішення, яким визнано факт його перебування у вимушеному прогулі з часу незаконного звільнення та стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області грошові кошти за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі.

На даний час вказані судові рішення у повному обсязі не виконано, оскільки навчальний заклад - середню школу № 9 м. Самбора Львівської області, де він працював, 8 листопада 2012 року реорганізовано у НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора, а в подальшому цей комплекс, в якому необхідно його поновити на роботі, було реорганізовано шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області.

Відтак, вказані судові рішення можливо виконати шляхом поновлення його у реорганізовану Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся на посаду директора.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд встановити факт реорганізації НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені АндріяСтруся і дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області та факт відповідного правонаступництва.

У квітні 2017 року Самбірська школа-ліцей імені Андрія Струся та директор Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся Цимбрила О. М. звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, Самбірської міської ради Львівської області та виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що засновником - Самбірською міською радою Львівської області, здійснені заходи не щодо реорганізації юридичної особи шляхом поділу, а створено дві нових самостійних юридичних особи: Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області, а НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора ліквідований після здійснення усіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, про що свідчать: рішення Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 «Про створення Самбірської школи-ліцею», статут якої затверджений рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 13 березня 2015 року № 60; рішення Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 19 «Про створення дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора», яким вирішено створити дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області, статут якого затверджений рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 23 квітня 2015 року № 108; рішення Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 18 «Про ліквідацію НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора, яким ліквідовано НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора.

Жодне з перелічених рішень сесії Самбірської міської ради Львівської області не містить інформації про реорганізацію НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора шляхом поділу на дві юридичні особи і відповідно про це не повідомлялося орган, що здійснював реєстрацію.

У статутах створених юридичних осіб відсутні положення щодо правонаступництва по відношенню до НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора.

Ураховуючи викладене, позивачі за зустрічним позовом просили суд встановити факт, що мало місце утворення нової юридичної особи - Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, яка не є правонаступником ліквідованої юридичної особи - НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, директора Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся Цимбрила О. М. відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, директора Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся Цимбрила О. М., суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 вибрав не встановлений законом спосіб захисту порушеного, на його думку, права, а зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки факт того, що Самбірська школа-ліцей імені Андрія Струся не є правонаступником НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора підтверджено рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 «Про створення Самбірської школи-ліцею», рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 19 «Про створення дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора» та рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 18 «Про ліквідацію НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора, які ОСОБА_4 не оскаржені.

Крім того, ОСОБА_4 не заявив вимоги про відновлення трудових прав чи відновлення або захист порушених цивільних прав та інтересів, внаслідок чого порушувалися б права директора Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся Цимбрили О. М.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив із того, що районний суд повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Також зазначив, що сам факт наявності рішень Самбірської міської ради Львівської області: від 26 лютого 2015 року № 45, від 7 квітня 2015 року № 18, від 7 квітня 2015 року № 19 виключають обставини, що мала місце реорганізація НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора шляхом поділу на Самбірську школу-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області, а також, що правонаступниками реорганізованого НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора є новостворені Самбірська школа-ліцей імені Андрія Струся та дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області.

11 грудня 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не вирішив питання про проведення попереднього судового засідання, чим порушив статті 129, 130 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, не розглянув справу протягом розумного строку, чим порушив вимоги статті 157 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи.

У порушення вимог статті 88, пункту 6 частини першої статті 214, частини четвертої статті 215 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, суди не вирішили питання про розподіл судових витрат.

Також суди не оцінили та не навели мотивів прийняття чи неприйняття поданих ним доказів, безпідставно послались на частину другу статті 16 ЦК України як на вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, оскільки право на захист особа здійснює на свій розсуд.

У січні 2018 року Самбірська школа-ліцей імені Андрія Струся та директор Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся Цимбрила О. М. подали до Верховного Суду заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначили, що оскаржувані ОСОБА_4 судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що відповідно до рішення Самбірської міської ради Львівської області від 26 лютого 2015 року № 45 «Про створення Самбірської школи-ліцею» міська рада вирішила створити з 2 березня 2015 року Самбірську школу-ліцей, якій присвоїти назву імені Андрія Струся.

З рішення Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 18 «Про ліквідацію НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора Львівської області» вбачається, що міська рада вирішила ліквідувати НВК «ДНЗ - ЗНЗ» м. Самбора.

Згідно з рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 7 квітня 2015 року № 19 «Про створення дошкільного навчального закладу № 12 м. Самбора» міська рада вирішила створити дошкільний навчальний заклад № 12 м. Самбора Львівської області з 4 травня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту частини другої статті 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За наведеного вбачається, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Однак, позивачами як при пред'явленні позову так і при пред'явленні зустрічного позову наведених норм права не враховано.

Таким чином, вирішуючи спір, суди з дотриманням вимог статей 212 - 214, 315 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, повно та всебічно з'ясували обставини справи і дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову Самбірської школи-ліцею імені Андрія Струся, директора Самбірської школи-ліцею імені АндріяСтруся Цимбрила О. М.

Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_4 обрав законний спосіб судового захисту на власний розсуд не свідчить про незаконність судових рішень, оскільки, звернувшись до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто, заявивши вимоги, які випливають з окремого провадження (глава 6 розділу IV ЦПК України у редакції 2004 року), позивач не довів, що порушені його права чи інтереси і що вони встановленням заявлених фактів будуть поновлені без повторного звернення до суду за захистом трудових прав.

Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції не вирішив питання про проведення попереднього судового засідання спростовуються навною у матеріалах справи ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2017 року про призначення судового розгляду (а.с. 129, т. 1).

Щодо не вирішення судами питання про розподіл судових витрат, то це не є підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення. Разом з тим заявник не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою у порядку, передбаченому ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк