Справа № 450/2642/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 88-ц/783/1/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Шеремети Н.О.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ПАТ «Укртранснафта» - Войцеховського Р.Є., ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» 55879,56 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 1600 гривень судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі стверджував, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначаав, що фактично недостачі, розтрати чи привласнення палива не було, оскільки не було проведено тривалий час належної очистки та інвентаризації резервуарів, де містилося паливо, а тому, на його думку, якість паливо-мастильних матеріалів є низькою, оскільки містить багато домішок, які утворилися протягом багатьох років. Стверджував, що він палива не набув у власність та нікому не передавав. Зазначав, що з 25.11.2010 року до 24.12.2010 року знаходився на лікуванні, а тому не міг здійснювати будь-якої розтрати. Вважав, що належних доказів, які б свідчили про недостачу немає, оскільки акт свідчить не про недостачу, а про неналежну якість пального. Крім того, зазначав що пройшов строк позовної давності, а висновок суду про те, що такий строк не пропущено є безпідставним. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року скасовано і позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди залишено без розгляду.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2017 року подало Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба».

В заяві стверджує, що обґрунтовуючи скасування рішення Пустомитівського районного суду від 08.02.2017 року та залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів Апеляційного суду Львівської області зазначила, що закриваючи кримінальну справу відносно ОСОБА_3 у зв'язку із закінченням строків давності, питання про залишення без розгляду цивільного позову ПАТ «Укртранснафта» Залізничним районним судом м. Львова не вирішено, а отже фактично спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав перебуває на розгляді в Залізничному районному суді м. Львова. Посилається на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року, якою ПАТ «Укртранснафта» в розгляді цивільного позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. Вважає, що вказаною постановою Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року спростовано твердження колегії суддів Апеляційного суду Львівської області про наявність на розгляді в Залізничному районному суді м. Львова спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Просить ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27.06.2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3 та залишити рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.02.2017 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укртранснафта» - Войцеховського Р.Є. на підтримання заяви, які аналогічні її доводам, пояснення, ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, про заперечення вимог заяви та посилання на те, що відсутні докази завдання останнім шкоди підприємству, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України, апеляційний суд виходив з таких обставин.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи №462/179/13-к ВАТ «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» подало позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди на суму 55879,56 грн. (т.3 а.с.39-40 вказаної кримінальної справи)

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 16.05.2016 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України та кримінальну справу закрито у зв»язку з закінченням строків давності. ( т.4 а.с.172 вказаної кримінальної справи)

Однак постановою Залізничного районного суду м.Львова від 16.05.2016 року питання про залишення без розгляду цивільного позову ВАТ (надалі - ПАТ) «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди на суму 55879,56 грн. не вирішено.

А відтак, колегія суддів вважала, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що фактично спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав перебуває на розгляді в Залізничному районному суді м.Львова в кримінальній справі №462/179/13-к, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для розгляду справи та ухвалення рішення.

Разом з тим, заявником додано до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року, якою ПАТ «Укртранснафта» в розгляді цивільного позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Згідно з п.1 ч.2 ст.423ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається на час розгляду справи.

А відтак, оскільки постановою Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року відмовлено ПАТ «Укртранснафта» в розгляді цивільного позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів вважає, що відсутність підстав для розгляду цивільного позову в кримінальній справі, яка встановлена судовим рішенням, і які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є підставою для перегляду рішення колегії суддів за нововиявленими обставинами, в зв»язку з чим ухвалу колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2017 року слід скасувати.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.02.2017 року колегія суддів враховує такі положення законодавства і встановлені в справі обставини.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-1263цс15 для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (частина третя статті 233 КЗпП України). Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано положеннями КЗпП України. Спірні правовідносини у справі, яка переглядається, регулюються положеннями КЗпП України, статтею 233 якого встановлено строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Як роз'яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.Отже, прийняття постанови про порушення кримінальної справи не усуває юридичного значення доведених до відома юридичної особи або органу державного управління актів, висновків та інших документів, здатних підтвердити початок перебігу встановленого частиною третьою статті 233 КЗпП України строку звернення до суду. З огляду на викладене слід дійти висновку, що за змістом частини третьої статті 233 КЗпП України день прийняття постанови про порушення кримінальної справи відносно особи, яка є відповідачем у цивільній справі про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на працівника трудових обов'язків, не слід вважати днем виявлення шкоди, заподіяної цим працівником, у разі наявності акта або висновку, складених у результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 заподіяв шкоду ПАТ «Укртранснафта» внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків(а.с.1-2, 4, 8).

Відповідно до порівняльної відомості результатів інвентаризації нестачу нафтопродуктів виявлено 12.03.2011 року. (а.с.7)

Однак позовну заяву про відшкодування шкоди подано в суд 18.10.2016 року, тобто поза межами строку встановленого частиною третьою статті 233 КЗпП України.

А відтак, оскільки справа розглядається у зв»язку з поданням позовної заяви 18.10.2016 року, помилковим є висновок суду першої інстанції, що строк позовної давності не пропущено з посиланням на подання позовної заяви в кримінальній справі 30.08.2011 року.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково і рішення смуду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у зв»язку з пропуском строку звернення до суду, визначеного ст.233 КЗпП України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382, 429 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2017 року задовольнити.

Скасувати ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст складено 11.05.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шеремета Н.О.