Номер провадження: 22-ц/785/3667/18
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Моторного (Транспортного) страхового бюро України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі «МТСБУ»), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.11.2015р. в м. Одесі сталася ДТП, а саме з вини водія ОСОБА_4, який керуючи автомобілем ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_5 не врахував дорожню обстановку і порушуючи пп. «б» п.2.3. п.12.3, 12.1 Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем позивача Nissan Qashqai+2 д.н.з. НОМЕР_6, внаслідок чого останній зазнав механічних ушкоджень.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог законодавства, посилаючись на норми ст.22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з МТСБУ майнову шкоду зазнану внаслідок ДТП у сумі 43 338,17 гривень, витрати на здійснення огляду пошкодженого автомобіля на СТО «Автоцентр Маршал» у сумі 2 234 гривень та витрати по оплаті звіту про незалежну оцінку його автомобілю у сумі 1 500 гривень, а також судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що водієм ОСОБА_4 була застрахована цивільно-правова відповідальність у ПрАТ СК «Україна», а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 до суду не з'явився.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі МТСБУ просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить 45 072,17 гривень, що є менше ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційну скаргу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 11.05.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, що містяться у відзиві позивача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ-2199 д.н.з. НОМЕР_5 на ділянці вул. Львівської з боку вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул. Фонтанська дорога м. Одеси о 17 годині 30 хвилин не врахував дорожню обстановку та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai+2 д.н.з.НОМЕР_6, який належить позивачу на праві власності, внаслідок чого останній автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

За вказане правопорушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначене підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 22.06.2016р. у справі №496/1363/16.

Позивач на виконання вимог п.33.1.4 ст.33 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до відповідача із заявою про здійснення регламентної виплати, внаслідок чого відповідачем було заведено справу №29545.

На підставі акту огляду, ТОВ «Делфі групп» було складено звіт про незалежну оцінку і розмір відновлювального ремонту автомобілю Nissan Qashqai+2 д.н.з.НОМЕР_6, яка станом на 30.12.2015р. склала 37 814,35 гривень. За виконання цього звіту позивачем сплачено ТОВ «Делфі групп» квитанцією №1ВМY47617 - 1 500 гривень.

На час розгляду справи відповідачем матеріальні збитки внаслідок вказаного ДТП відшкодовано не було. Станом на 19.11.2016р., згідно рахунку-фактури ТОВ «Елефант» №СФ-СФ00016785 вартість відновлювального ремонту автомобілю Nissan Qashqai+2 д.н.з.НОМЕР_6 становить 43 338,17 гривень з урахуванням ПДВ, при цьому коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобілю складає 0,00.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що збитки від ДТП на користь позивача підлягають стягненню за рахунок коштів фонду МТСБУ, оскільки на момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, якацю діяльність здійснює, та інших осіб.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, чи Моторно (транспортного) страхового бюро України в разі відсутності у особи винної у заподіянні шкоди полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності підстав, передбачених ст. 1194 ЦК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами та дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі МТСБУ про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки ксерокопія полісу АІ №5676026 з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також достатності і взаємного зв'язку з іншими доказами у їх сукупності є неналежним та недопустимим доказом.

Оригінал вказаного полісу до суду надано не було.

Відповідно до розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) від 30 квітня 2015 року №905 ПрАТ «Страхова компанія «Україна» анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 03 квітня 2015 року. Крім того, ПрАТ «Страхова компанія «Україна» позбавлене з 01.07.2015 членства в МТСБУ та права укладати договори обов'язкового страхування.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів, які б спростовували доводи позивача, викладені ним у позовній заяві.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційним судом не вбачається.

У зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 11 травня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік