Справа №718/409/18
Провадження №2/718/179/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого виступає ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2010 року по 2014 рік перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу 02.07.2012 року ними був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. За їх спільною згодою правовстановлюючі документи оформлені на ім`я відповідачки. Після розірвання шлюбу спорів щодо володіння та користування спільним майном у них не було. Нещодавно він вирішив подарувати свою частку у спільному майні малолітній дочці, але відповідачка ухиляється від цього, його право на частку у спільному майні не визнає, при тому, що він бажає розпорядитися своєю часткою саме на користь дитини. З підстав, передбачених ст.ст.60,63,65,67,68,70 Сімейного кодексу України, ст.ст.361, 368,392 ЦК України, просив визначити їх частки у спільному майні рівними по 1/2 частині та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги згідно поданої нею письмової заяви.

Відповідач ОСОБА_3 подала письмову заяву про погодження із заявленими вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 28.05.2010 року до 23.09.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.07.2012 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1

Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано 03.07.2012 року за ОСОБА_3

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку від 05.02.2018 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, становить 31815 гривень.

Згідно ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як передбачено ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у справі власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як передбачено ч.1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено статтею 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, придбане за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а отже є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і їх частки у даному майні є рівними, тобто по 1/2 частині.

За вищенаведеного наявні підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене, ст.ст. 60, 63, 65, 67, 68, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 317, 321, 328, 355, 356, 357, 358 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 49, 82, 206, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визначити частки у нерухомому майні - житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташованих в АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_1, - 1/2 частки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця АДРЕСА_3, - 1 /2 частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину: житлового будинку (літ. А), загальною площею 38,30кв.м., житловою площею 16,00кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні (літ. Б), сараїв (літ. В, Г), погребу (літ. Пг), вбиральні (літ. Ж), криниці (літ. К), що розташовані в АДРЕСА_1,

Право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно - припинити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: