Провадження №2/760/5037/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про залишення позовної заяви без руху/

07 травня 2018 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого проректора НТУУ КПІ Якименка Ю.І., Міністра освіти і науки Гриневич Т.Ф., Голови Державної інспекції навчальних закладів України Гурака Р.В. про дискримінацію, порушення конституційних прав і свобод, скасування наказу про відрахування з НТУУ КПІ та відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю органу державної влади, суддя

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить скасувати наказ першого проректора НТУУ КПІ № 2061-ос про відрахування ОСОБА_1 з університету, визнати його потерпілим від дискримінаційних і корупційних зловживань відповідачів, визнати незаконною бездіяльність Міністра освіти і науки, незаконними дії Голови Державної інспекції навчальних закладів України, стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача по 120 000, 00 гр. моральної шкоди та 148 600, 00 гр. матеріальної шкоди внаслідок незаконного відрахування з університету.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175 та 177 ЦПК України в наступному.

Відповідно до Міжнародного Пакту про громадянські та політичні права, термін дискримінація включає: будь-яку відмінність, виключення, обмеження або перевагу, за ознакою раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних або інших поглядів, національного або соціального походження, майнового положення, народження або іншої обставини, і яка має на меті або як наслідок, знищення або применшення визнання, використання або здійснення всіма особами, на рівних можливостях, всіх прав і свобод».

Відповідно до п.2 ч.1 Закону України « Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

Так, у порушення вимог ст. 175 ЦПК України в позові не зазначено:

- повне найменування відповідачів, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зміст позовних вимог, а також спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідачів;

- не зазначено доказів, що підтверджують обставини завдання матеріальної та моральної шкоди, приведені в позові;

- відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- які обставини, виходячи з викладеного вище поняття дискримінації, свідчать про допущену дискримінацію позивача з боку кожного з відповідачів;

- які дії кожного з відповідачів позивач вважає дискримінацією щодо себе;

- які критерії оцінки, викладені вище, свідчать про дискримінацію позивача і у відносинах з ким саме;

- якими доказами підтверджується дискримінація позивача з боку кожного відповідача;

- яку саме бездіяльність Міністра освіти і науки України позивач просить визнати незаконною;

- які саме дії голови Державної інспекції навчальних закладів України позивач просить визнати незаконними щодо нього;

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві має бути наведений обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

У порушення даної норми закону в позові не зазначено:

-чим підтверджується завдання позивачу матеріальної шкоди в розмірі 148 600, 00 гр.;

-які докази існують понесення витрат позивачем на вказану суму;

-які докази існують витрат на проживання в м. Києві в сумі 21 600, 00гр. та яка необхідність викликана проживанням у м. Києві після відрахування з університету;

-чому відповідачі, зазначені позивачем у позові, мають нести за це матеріальну відповідальність та в зв»язку з чим;

-які підстави для стягнення з відповідачів витрат на харчування позивача в м. Києві в розмірі 72 000, 00 гр., проїзд з м. Рівного до м. Києва, а також про м. Києву;

-чим підтверджуються понесення позивачем поштових витрат у розмірі 1000, 00 гр. та на що саме;

-на що позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000, 00 гр.;

-з яки підстав відповідачі мають нести відповідальність за понесені позивачем витрати;

-яка вартість кожної речі, яка знаходиться в гуртожитку №8;

-в зв»язку з чим речі позивача знаходяться в гуртожитку і чому відповідачі мають відшкодовувати їх вартість;

-в чому вина кожного з відповідачів у завданні позивачу матеріальної шкоди в даному розмірі та в якому розмірі позивач просить стягнути дану суму з кожного відповідача;

Крім того, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування

моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст.119 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цього,-

-в якому розмірі позивач просить стягнути з кожного відповідача завдану йому моральну шкоду;

- в чому полягає завдана позивачу моральна шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю кожного з відповідачів вона йому завдана;

- з яких міркувань виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди;

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При зверненні до суду будь-яких доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивач до позову не додав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України « Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України « Про Державний бюджет на 2018 рік» з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 762,00 гр.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, а саме не менше 704, 80 гр. та не більше 8 810, 00гр.

При зверненні до суду позивачем заявлено вимогу майнового характеру в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає оплаті судовим збором.

Документ про сплату судового збору позивачем до позову не додано.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з цього, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1 486,00 гр. на:

--р/р №0010, утримувач коштів УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 22030101; 050, «судовий збір», Солом`янський районний суд м. Києва, 02896762.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, судя

-У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого проректора НТУУ КПІ Якименка Ю.І., Міністра освіти і науки Гриневич Т.Ф., Голови Державної інспекції навчальних закладів України Гурака Р.В. про дискримінацію, порушення конституційних прав і свобод, скасування наказу про відрахування з НТУУ КПІ та відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю органу державної влади залишити без руху, надавши йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п»ятнадцяти днів з дня її отримання.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шереметьєва