15 травня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді: Панченко О.М.
при секретарі: Табачука Д.О.,
за участю представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
13.10.2017 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2008 р. є єдиним власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 колишній чоловік позивача. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 1994 року, однак після розірвання шлюбу відповідач припинив користуватися квартирою та не проживає в ній з грудня 2008 року, а тому вона змушена була звертатись до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.
Ухвалою суду від 31.10.2017 р. у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд винести рішення про задоволення позову, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Поштові повідомлення повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відзив на позов, відповідач не подав.
Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.09.1990 р. по 02.10.2008 р.
Згідно копії довідки ОСББ «Гарт» №59 від 25.09.2017 р. в квартирі №АДРЕСА_2, з 26.07.1994 р. зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та з 02.04.2002 р. ОСОБА_6 (а.с.8).
Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України,кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
З положень ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.
За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач в спірній квартирі не проживає. Факт не проживання останнього на спірній житловій площі підтверджується актом ОСББ «Гарт» (а.с.9).
Згідно з ч.3 ст.12 , ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин тривалий час.
Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача відповідачу не чинилися.
Згідно з вимогами ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї зберігається право на житло протягом шести місяців.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач без поважних причин понад шість місяців в квартирі не проживає, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 386, 405 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 77, 81, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН:НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду м.Києва в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя