Справа № 352/1774/18
Провадження № 22-ц/4808/266/18
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Прикарпаттяобленерго в особі філії АТ «Прикарпаттяобленерго Лисецького РЕМ про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов'язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду від 18 жовтня 2018 року під головуванням судді Хоминець М.М. в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов'язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_2 17.10.2018 року подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила до вирішення судом позову зобов'язати АТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії Лисецького РЕМ підключити електропостачання до домоволодіння АДРЕСА_1 Просила задовольнити заяву.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 18 жовтня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права при неповному з'ясуванні та недоведеності всіх обставин, що мають істотне значення для справи.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки підтверджуючим доказам що підтверджують необхідність застосування заходів забезпечення позову, оскільки відповідачем незаконно відключено постачання від її домоволодіння, не надавши строк для погашення заборгованості за електроенергію. Із даною заявою звернулася в опалюваний сезон і електроенергія є єдиним джерелом забезпечення життєдіяльності.

Суд першої інстанції не врахував, що невжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову призведе до замерзання системи опалення, істотно ускладнить ефективний захист оспорюваних прав позивача.

Згідно п. 27 Правил користування електричною енергією для населення, до вирішення спірного питання між сторонами, відключення об'єкта побутового споживача не здійснюється. Вважає, що застосування таких заходів забезпечення позову не буде фактичним вирішенням справи по суті, а полягає у відновленні порушених прав споживача.

Також помилковим є висновок суду про відсутність наданих повноважень представнику, оскільки у довіреності прописано про надання їй права представляти інтереси у всіх установах.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви щодо забезпечення позову.

Представник АТ «Прикарпаттяобленерго» подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч.2 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є заява у якій повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовних вимог ОСОБА_2 вбачається, що вона звернулася в суд до АТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії АТ «Прикарпаттяобленерго» Лисецького РЕМ про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов'язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 просила забезпечити позов шляхом зобов'язання відповідача підключити електропостачання до домоволодіння АДРЕСА_1

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказаний захід забезпечення позову є тотожним другій позовні вимозі, яка заявлена позивачем, а саме зобов'язання відповідача поновити електропостачання будинку АДРЕСА_1

Крім цього, в суді першої та апеляційної інстанцій позивач не обґрунтувала, як саме невжиття заходу забезпечення позову, про який вона просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції та не дають підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду від 18 жовтня 2018 року без змін.

Постанова остаточна і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

Г.П. Мелінишин