Справа №560/1632/17
У Х В А Л А

28 лютого 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дубровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за порушення грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з останнього на його користь суму індексу інфляції за період 01 вересня 2017 року по 30 листопада 2017 року в сумі 1567,48 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за період з 17 серпня 2017 року по 15 грудня 2017 року в розмірі 375,63 грн., а всього 1943,11 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь 640 грн. сплаченого ним судового збору.

У судове засідання від позивача надійшла заява про відвід судді Сидоренко З.С., яка мотивована тим, що 09 лютого 2015 року суддею Сидоренко З.С. йому відмовлено у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за порушення ним грошового зобов'язання. При цьому, як при поданні позовної заяви до суду, так і під час судового розгляду, він надав суду достатньо доказів на підтвердження заявлених ним вимог. Однак, суддя Сидоренко З.С. не звернула на це уваги і прийняла незаконне рішення, яке 17 березня 2015 року було скасоване Апеляційним судом Рівненської області. Крім цього, 20 липня 2016 року суддя Сидоренко З.С., під час розгляду його позовної заяви про стягнення з ОСОБА_2 відсотків за порушення ним грошового зобов'язання, знову прийняла протиправне рішення, за яким відмовила у задоволенні його позову. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 19 вересня 2016 року вказане судове рішення було скасоване, як незаконне. Таким чином, у двох вищеперерахованих ним випадках, суддя Сидоренко З.С. діяла непрофесійно та явно упереджено і приймала рішення, які згодом були скасовані в апеляційному порядку. При цьому, ОСОБА_2 неодноразово заявляв, що якщо він забажає звернутися до суду про примусове стягнення з нього грошових коштів, то він зможе це питання вирішити в суді на свою користь. Тому, у нього є всі підстави вважати, що суддя Сидоренко З.С., розглядаючи дану позовну заяву, буде необ'єктивною та упередженою, а її рішення у цій справі буде незаконним, що дає йому право на заявлення відводу.

Позивач на розгляд справи не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач на розгляд справи не з'явився. Згідно поданої ним заяви, просить справу розглянути за його відсутності.

Частиною 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави коли суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що позивач посилається обставини, що на його думку, викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді, оскільки попередні судові рішення по справах за його позовами були скасовані судом апеляційної інстанції, тобто на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43) особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді.

Доводи заяви про відвід не можуть ґрунтуватися на міркуваннях, що мають на меті обмежити або поставити під сумнів право іншої сторони на забезпечення та реалізацію своєї участі у розгляді справи.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами, а також наявність обставин, пов'язаних з прийняттям суддею рішень з інших справ, утому числі подібних.

Посилання на упередженість та зацікавленість судді у вирішенні справи доведені не були, тому взяті до уваги бути не можуть як такі, що ґрунтуються на непідтверджених домислах.

Окрім того, у ч.4 ст.36 ЦПК України чітко зазначено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

Отже, зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за порушення грошового зобов'язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_3