Справа № 182/1378/16-ц
Провадження № 2/0182/293/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., при секретарі Затуливітер Н.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про визнання батьківства, зобовязання вчинити певні дії, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.03.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, який уточнювала (а.с.3,4,139-142), посилаючись на наступні обставини.

Вона з грудня 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач є батьком дитини, однак відмовився визнавати сина своєю дитиною і подати в органи ДРАЦС заяву про реєстрацію батьківства. Реєстрацією факту народження дитини вона займалась самостійно, дані про батька були внесені у відповідності до ч.1ст.135 СК України за її вказівкою.

На даний час вони з відповідачем мешкають окремо та майже не спілкуються, дитина проживає разом з нею. Вона не працює, знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач працює в ПАТ «НЗФ», щомісячно отримує заробітну плату та має можливість надавати кошти на утримання дитини, однак добровільно цього не робить.

На підставі викладеного просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязати відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши відомості про відповідача як про батька дитини; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трьох років, стягнути понесені нею судові витрати.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на підставі ст.122 ЦПК України (в редакції, що діяла на той час) було відкрито провадження у справі (а.с.12).

Ухвалою суду від 18.04.2016 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу "Дніпропетровському обласному бюро судово-медичних експертиз", що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, пл. Жовтнева, 14; експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України; витрати за проведення судово-генетичної експертизи покладено на ОСОБА_1; на час проведення експертизи провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів зупинено (а.с.19,20).

Ухвалою суду від 25.08.2016 року відновлено провадження у справі (а.с.38).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2016 року на підставі звільнення з посади судді у відставку справу було передано у провадження судді Рибакової В.В. (а.с.50).

Ухвалою суду від 27.03.2017 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3; призначено по справі комісійну судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.72,73).

Ухвалою суду від 03.05.2017 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, стягнення аліментів (а.с.78).

Ухвалою суду від 06.07.2017 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3; призначено по справі комісійну судово-генетичну експертизу; проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.93,94).

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року поновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, стягнення аліментів; скасовано ухвалу суду 06.07.2017 року про призначення комісійної судово-генетичної експертизи по цивільній справі № 182/1378/16-ц провадження № 2/0182/1092/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, стягнення аліментів (а.с.102,103).

Ухвалою суду від 22.03.2018 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3; призначено по справі судово-генетичну експертизу; проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.115,116).

Ухвалою суду від 06.07.2018 року поновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, стягнення аліментів (а.с.126).

Ухвалою суду від 21.09.2018 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 (а.с.159,160).

18.10.2018 року до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, надійшов відзив (пояснення) на позовну заяву (а.с.166). В якому вона просила суд взяти до уваги те, що вона отримує від відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини та на своє утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку). При стягненні з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_5 просить розподілити їх в однаковому співвідношенні між дітьми відповідача та врахувати той момент, що до 08.04.2019 року вона отримує аліменти на своє утримання.

Позивач та її представник, ОСОБА_2 у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник позивача пояснила, що з грудня 2014 року сторони перебували у фактичних відносинах, від яких мають сина ОСОБА_7. Позивач проживає одна, не працює, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач працює, має можливість утримувати дитину. Зараз відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, від якої має другу дитину. З відповідача на підставі рішення суду стягуються аліменти на утримання дружини та їх спільної дитини. При розгляді справи про стягнення з нього аліментів на утримання дружини та дитини, знаючи про існування судової справи за позовом ОСОБА_1 до нього, він не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини на дружину та 1/4 частини на дитину. Згідно довідок, які він надав, має регулярний дохід та відповідно фінансову можливість надавати матеріальну допомогу в тому розмірі, що просить позивач. До того ж доказів про розірвання шлюбу та про окреме проживання з дружиною відповідач не надав.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання його батьком визнав, проти стягнення з нього аліментів не заперечував, однак у меншому розмірі 1/8 частини на утримання позивача та 1/8 частини на утримання дитини. Не погодився з обставинами, викладеними у позові, оскільки з позивачем з грудня місяця 2014 року разом не проживали, мали відносини, але спільно не мешкали. Пояснив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, за рішенням суду вже сплачує аліменти на утримання дружини та на їх спільного сина ОСОБА_8. Зараз з дружиною не проживає, про зменшення розміру стягуваних аліментів до неї не звертався. Дружина покинула його, коли дізналась про судовий розгляд цієї справи. Бажає, щоб аліменти були розподілені справедливо.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представник Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без представника відділу ДРАЦС (а.с.164).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено наступне.

24.10.2015 року ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_5, у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_9 (а.с.8).

З актового запису про народження № 917 від 10.11.2015 року вбачається наступне: відомості про дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; відомості про батька ОСОБА_9; відомості про матір ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; видано свідоцтво серія І-КИ № 557498; видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України серії АКМ 881301 (а.с.16, 16-на звороті).

У матеріалах справи наявний висновок експерта № 193 на підставі ухвали судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шестакової З.С. від 18.04.2016 року по встановленню батьківства ОСОБА_3 у відношенні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого ОСОБА_1 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» було проведено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу зразків крові громадянина ОСОБА_3, дитини ОСОБА_5, громадянки ОСОБА_1. Період проведення: 27.06.2016 року 08.07.2016 року. Вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами дослідження 22 локусів складає не менше 99,%, з урахуванням мутації в одному локусі не менше 99,9999999% (а.с.32-35, 80-84).

У клопотанні від 27.03.2017 року ОСОБА_3 (а.с.69) поставив під сумнів вказану експертизу, оскільки вона була оформлена з порушенням п.3 інструкції МОЗ №6 від 17.01.1995 року та Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро СМЕ №6 від 17.01.1995 року, а саме відсутні підписи експерта під розпискою в ознайомленні за відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку, а також під підсумками експертизи.

Листом №1444 від 09.06.2017 року за підписом начальника КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» ОСОБА_10 (а.с.88) було повідомлено ОСОБА_1, що судово-медичним експертом ОСОБА_11 дійсно через технічний недогляд не було підписано на титульному аркуші «Висновок експерта» № 193 від 08.07.2016 року: що попереджена про кримінальну відповідальність, термін застосування дисциплінарного стягнення закінчився 08.01.2017 року.

Так як у висновку експерта № 193 від 08.07.2016 року відсутні підписи експерта про розяснення йому процесуальних прав та обов'язків, про його відповідальність, та щодо підсумків, то суд не може покласти його в основу рішення та не бере до уваги.

Враховуючи той факт, що у висновку експерта № 193 відсутні підписи експерта про розяснення йому процесуальних прав та обов'язків, про його відповідальність, та щодо підсумків, що ці обставини викликали сумнів у відповідача та його представника, тому для повного зясування обставин справи судом, згідно ухвали суду від 27.03.2017 року, по справі була призначена комісійна судово-генетична експертиза, проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса (а.с.72-73). 28.04.2017 року від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_12 на адресу суду надійшов лист від 20.04.2017 року № 2/1060 про повернення без виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 року, посилаючись на те, що відповідно до п.4.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями), у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_12 не проводиться молекулярно-генетична експертиза та відсутні фахівці у цій галузі спеціальних знань (а.с.75).

Згідно ухвали суду від 06.07.2017 року (а.с.93-94), по справі була призначена комісійна судово-генетична експертиза, проведення якої було доручено експертам Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради.03.08.2017 року на адресу Нікопольського міськрайонного осуду надійшов лист від Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, з якого вбачається, що Комунальна установа «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради не має лабораторного обладнання для проведення судової медико-генетичної експертизи спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей, тому такі експертизи у Комунальній установі «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР проводиться разом з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, де провідною установою є Комунальна установа «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР, на підставі укладеного договору про співпрацю, тому просили направити на їх адресу нову ухвалу (а.с.95).Враховуючи думку представника відповідача (а.с.98,99) судом було направлено до експертної установи листа про поверхня справи без виконання ухвали. 18.12.2017 року до суду повернулась вказана справа без виконання ухвали про проведення комісійної судово-генетичної експертизи від 06.07.2017 року (а.с.100).

Ухвалою суду від 22.03.2018 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3, призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с.115,116).

Як вбачається з висновку експерта № 150, на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року, завідуючою відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_13 було проведено судово-медичну експертизу за матеріалами цивільної справи № 182/1378/16-ц. Період проведення: 04.06.2018 року 25.06.2018 року. Молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 практично доведено (а.с.120-123).

У судовому засіданні відповідач з вказаним висновком експерта погодився. Позовні вимоги щодо визнання його батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнав.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними вимоги позову щодо визнання відповідача батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 128,134 СК України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 191 СК Українипередбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно положень ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її повному утриманні, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9,11) та не оспорювалося відповідачем.

З Довідки №453/в від 19.09.2018 року вбачається, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні соціальної політики НМР та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, розмір якої з березня 2018 року по серпень 2018 року склав 18470,76 грн. (а.с.143).

З Довідки №454/в від 19.09.2018 року вбачається, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні соціальної політики НМР та отримує допомогу на одну дитину одиноким матерям, розмір якої з березня 2018 року по серпень 2018 року склав 1466,17 грн. (а.с.143-на звороті).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого мають дитину, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.147,148).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 17.11.2016 року по цивільній справі № 182/5123/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів (а.с.167,170), позов ОСОБА_4 задоволено; стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набуло чинності 28.11.2016 року.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 14.03.2017 року по цивільній справі № 182/7113/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання позовну заяву ОСОБА_4 задоволено; стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 22.12.2016 року та до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років. Рішення набуло чинності 27.03.2017 року. Виконавчий лист видано 23.03.2017 року (а.с.151,168).

Згідно розрахункових листів від 21.09.2018 року заробітної плати ОСОБА_3 за період лютий 2018 року - травень2018 року, липень 2018 року - серпень 2018 року (а.с.152-157), з ОСОБА_3 проводяться утримання аліментів.

Відповідно до довідок №1235 від 03.10.2018 року та №1319 від 26.10.2018 року, виданих АТ «Нікопольський завод феросплавів» (а.с.169,175), ОСОБА_3 працює на посаді провідного економіста, регулярно отримує дохід, середньомісячна заробітна плата складає 14946 грн. 75 коп. (за період з квітня по вересень 2018 року).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/8 частини та на утримання позивача у розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходів (заробітку).

Беручі до уваги викладене, обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_7 до досягнення повноліття та на утримання позивача до досягнення сином трьох років.

ОСОБА_5 24.10.2015 року виповнилося три роки. Враховуючи, що позивач знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працювала, що відповідач працездатний, працевлаштований, суд приходить до висновку, що позивач потребувала матеріальної допомоги від відповідача, до досягнення сином ОСОБА_7 трьох років.

При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, те, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років, приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років, що буде відповідати положенням Сімейного кодексу України, ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, слід розяснити положення ч.3 ст.80 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (у відповідності до ст.192 СК України).

Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підтвердження оплати судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи проведеної КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» позивачем було надано квитанцію про оплату на суму 6100, 00 грн. (а.с.144). Проте, враховуючи, що вказана експертиза була оформлена з порушенням п.3 інструкції МОЗ №6 від 17.01.1995 року та Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро СМЕ №6 від 17.01.1995 року та не була взята судом до уваги, витрати позивача на проведення вказаної експертизи не підлягають відшкодуванню. Позивач не позбавлена права на відшкодування вказаної суми з експертної установи.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,259,263-265,268,430 ЦПК України, п.9,п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 79,84,91,125,128,134,180,182,183,191 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Княжа (до перейменування Жуковського)АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання за адресою: 53200, АДРЕСА_2), треті особи Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (Код , місцезнаходження за адресою: 53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд.163), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання за адресою: 53200, АДРЕСА_3), про визнання батьківства, зобовязання вчинити певні дії, стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6 є батьком ОСОБА_5, який народився 24.10.2015 року у м. Нікополь Дніпропетровської області.

Зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областівнести відповідні зміни до актового запису № 917 від 10 листопада 2015 року про народження 24 жовтня 2015 року ОСОБА_5, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містуНікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Інші відомості залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його користь в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років - до 24.10.2018 року.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Повне судове рішення складено 22.11.2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_14