АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Київ

Справа №755/18570/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 28 лютого 2018 року

Повний текст постанови складено 01 березня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: заявник ОСОБА_2

заінтересована особа Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва про відмову у відкритті провадження, постановлену 03 листопада 2017 року суддею Яровенко Н.О. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №755/16704/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1435/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України з м. Києві про встановлення про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті вимог заяви, яким: встановити юридичний факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, без реєстрації шлюбу з 06 грудня 2001 року по 07 червня 2017 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковму задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України (в редакції 2004 року, що діяв до 15 грудня 2017 року) , окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 в період з 06 грудня 2001 р. по 07 червня 2017 р. необхідна ОСОБА_3 з метою оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Звертаючись до суду з заявою заявник посилався на те, що 02 грудня 1983 р. він, ОСОБА_3 (дод. 1), уклав шлюб з ОСОБА_5 (дод. 2), який був зареєстрований Дарницьким відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Києва, актовий запис № 3080 (дод. 3).

06 грудня 2001 р. між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено запис за № 16 (дод. 5).

Разом з тим, після розірвання шлюбу він та ОСОБА_5 продовжували проживати разом за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а також взаємні права та обов'язки.

У зв'язку з тим, що на момент смерті ОСОБА_5 отримувала пенсію в набагато більшому розмірі, ніж він, тому встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 06 грудня 2001 року по 07 червня 2017 року має юридичне значення для нього, як заявника, оскільки надасть йому правові підстави для переоформлення в подальшому розміру своєї пенсії.

Статтею 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року, що діяв до 15 грудня 2017 року),передбачено можливість встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, якщо він виник після 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року, що діяв до 15 грудня 2017 року), суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмовляючи у відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує спір про право, проте, будь-яких обґрунтувань щодо наявності спору не навів.

У заяві ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю відсутні посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про наявність спору про право. Сама по собі та обставина, що встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 у період з 06 грудня 2001 року по 07 червня 2017 року необхідно для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника, не дає підстав вважати наявним спір про таке право, оскільки, суд першої інстанції не позбавлений можливості з'ясувати дані обставини під час розгляду справи.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року -скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна