Справа №702/803/17
Провадження №2/702/12/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року місто Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судових засідань : Ясінської О.А.

позивача : ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 : не з»явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, посилаючись на те, що ОСОБА_5 протягом 2014 - 2016 років отримав від нього в рахунок оформлення в майбутньому договору купівлі-продажу нежитлового приміщення- кабінету в АДРЕСА_1 3800 доларів США та 5000 грн.

Не оформивши договір купівлі-продажу нерухомого приміщення, ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 помер, у зв'язку із чим позивач просив стягнути із відповідачів, як спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті, 103610 грн безпідставно набутого спадкодавцем майна.

Відповідач ОСОБА_4 подала до Монастирищенського районного суду заперечення проти позову, у якому проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 заперечила, у задоволенні позову просила відмовити та зазначила, що із ОСОБА_5 вони перебували у зареєстрованому шлюбі. У 2006 році спільно придбали кабінет в АДРЕСА_1. Вважає, що договір купівлі-продажу кабінету у формі боргової розписки є недійсним, оскільки не посвідчений нотаріально, не погоджений із нею та укладений в доларах США, а не у гривнях. Окрім того, відповідач ОСОБА_4 зазначила, що розписки чоловіка про отримання грошей не можуть братися судом до уваги, оскільки містять незасвідчені дописки, суми коштів вказані цифрами, а не прописом, а також відсутні дані про передачу грошових коштів в сумі 100 доларів США дочкою ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2, подала до Монастирищенського районного суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що спадщину після смерті батька-ОСОБА_5, вона не приймала, а тому відповідно до ст. 1231 ЦК України не несе обов'язку по відшкодуванню шкоди, завданої спадкодавцем. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до неї у повному обсязі.

Ухвалою Монастирищенського районного суду від 10.11.2017, постановленою за клопотанням позивача ОСОБА_2, витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, відомості про державну реєстрацію права власності на кімнату-кабінет в АДРЕСА_1, відомості про державну реєстрацію права власності на квартиру (частину) квартири в АДРЕСА_2.

За клопотанням ОСОБА_2 ухвалою суду від 25.01.2018 витребувано інформацію про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на гараж та земельну ділянку, на якій він розташований.

25.01.2018 ОСОБА_6 подав до Монастирищенського районного суду заяву про залучення його до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

08.02.2018 ОСОБА_6 подав позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу та відсотків у зв'язку із простроченням виконання зобов'язання за договором позики.

Ухвалою Монастирищенського районного суду від 05.03.2018 у задоволенні заяви ОСОБА_6 про залучення його до участі в справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, відмовлено.

05 березня 2018 року Монастирищенським районним судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання ОСОБА_2 та призначено судову оціночно-будівельну експертизу приміщення кабінету площею 14,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 та 1/3 частини 2-х кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Провадження у справі зупинено до проведення експертизи та надання висновку експерта до суду.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 24.04.2018 ухвала Монастирищенського районного суду від 05.03.2018 про відмову в залучення ОСОБА_6 до участі в справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, скасована, а справа направлена для продовження розгляду.

Ухвалою Монастирищенського районного суду від 18.05.2018 провадження у справі поновлено.

18 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_6 третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, прийнято до розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3

11 червня 2018 ухвалою суду скасовано ухвалу про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

11 червня 2018 за клопотанням ОСОБА_2 призначено судову оціночно-будівельну експертизу приміщення кабінету площею 14,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 та 1/3 частини 2-х кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Провадження у справі зупинено до проведення експертизи та надання висновку експерта до суду.

02 листопада 2018 року провадження у справі поновлено.

14 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4., ОСОБА_3 про стягнення боргу, відсотків у зв'язку із простроченням повернення та ОСОБА_2 до ОСОБА_4., ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна виділені в самостійне провадження.

У судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримав та просив її задовольнити з підстав, наведених у позові. Додатково уточнив, що 01.10.2014 він передав ОСОБА_5 кошти в сумі 2000 доларів США і 5000 грн, 10.12.2014-1000 доларів США, 22.05.2015 - 500 доларів США, 01.07.2016- 200 доларів США. Останні кошти в сумі 100 доларів США передав покійному в березні 2017 року за посередництва своєї дочки ОСОБА_7

Крім іншого, просив суд стягнути на його користь понесені судові витрати, до складу яких входять: судовий збір в розмірі 1036 грн, витрати, пов'язані із залучення експерта в сумі 5805,48 грн, а також 2745,68 грн компенсації за відрив від звичайних занять.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 05.12.2017 позовні вимоги заперечила повністю. Підтримала подані заперечення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 14.11.2018 не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, заявою від 01.11.2018 просила справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні 05.12.217 позовні вимоги заперечила повністю. Підтримала подані заперечення.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання 14.11.2018 не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, відповідачів, покази свідка, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно розписки від 01.10.2014 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номерНОМЕР_4, житель АДРЕСА_2, отримав від ОСОБА_2, 2000 доларів США та 5000 гривень в рахунок купівлі-продажу кабінету в АДРЕСА_1 (а.с.107 том 2).

10.12.2014 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 ще 1000 доларів США, про що наявне посилання у розписці від 01.10.2014, засвідчене підписом ОСОБА_5 ( а.с. 107 том 2).

22.05.2015 в рахунок попередніх домовленостей про купівлю-продаж нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 500 доларів США, що підтверджує розписка від 22.05.2015 (а.с. 105 том 2).

01 липня 2016 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 ще 200 доларів США, про що свідчить розписка від 01.07.2016 (а.с.106 том 2).

24 березня 2017 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим 28.03.2017 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області (а.с. 73 том 1).

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом подання 04.05.2017 письмової заяви до приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Осики Л.М. (а.с. 71 том 1).

11 жовтня 2017 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 про що в реєстрі вчинено запис №3704, та свідоцтво про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення НОМЕР_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке зареєстроване в реєстрі за №3706 (а.с. 85-88 том 1).

Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняла.

Доказів укладення між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, а також доказів того, що спадкоємці ОСОБА_5 задовольнили вимоги його кредитора ОСОБА_2, суду не надано.

Зважаючи на доведеність факту безпідставного збагачення ОСОБА_5 за рахунок ОСОБА_2 право останнього на витребування безпідставно набутого майна підлягає захисту згідно положень Глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Норми статті 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №1-09/2018 від 19.09.2018 дійсна ринкова вартість нежитлового приміщення кабінету НОМЕР_6 площею 4,2 кв. м. в АДРЕСА_1 що визначалася порівняльним підходом на дату проведення оцінки, становить 72740,0 гривень; дійсна ринкова вартість 1/3 частини 2-х кімнатної АДРЕСА_2 становить 106294,0 гривні (а.с. 50-69 том 2).

Отже спадкоємці ОСОБА_5 відповідають за його боргами у межах вартості успадкованого майна, що становить 179034 гривні.

ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення боргу пред'явив 15.09.2017, тобто у межах строків, визначених ст. 1281 ЦК України.

Належними і допустимими доказами доведено, що спадкодавець відповідачів отримав від ОСОБА_2грошові кошти в загальній сумі 3700 доларів США та 5000 гривень.

Допустимими засобами доказування факт отримання ОСОБА_5 від позивача грошових коштів в сумі 100 доларів США не доведено.

Покази свідка ОСОБА_6 в частині отримання ОСОБА_5 грошових коштів від ОСОБА_2 не є належними і допустимими доказами,оскільки за змістом п.12 постанови Пленуму ВС від 6.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може доводитися показаннями свідків виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли показання свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, прямо визначені у ЦК, зокрема у ч.2 ст.937 ЦК, ч.3 ст.949 ЦК.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Позивач просить захистити своє порушене право шляхом стягнення з відповідачів на його користь грошових коштів в розмірі 103610 грн. Сума боргу розрахована позивачем за курсом долара США на день звернення до суду, тобто на 15.09.2017.

При визначенні розміру суми коштів, яка підлягає до стягнення, суд враховує встановлений Національним банком України станом на 15.09.2017 курс валют, який складав 2616,20 грн за 100 доларів США, а також вартість успадкованого після смерті ОСОБА_5 майна, яка є достатньою для задоволення вимог кредитора.

З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняла, обов'язок по поверненню боргів спадкодавця не несе, а тому не є належним відповідачем у даній справі та позовні вимоги про повернення безпідставного майна, пред'явлені їй, не підлягають до задоволення.

В частині оцінки доводів відповідача ОСОБА_4 про те, що розписки ОСОБА_5 про отримання грошей не можуть братися судом до уваги, оскільки містять незасвідчені дописки, суми коштів вказані цифрами, а не у гривнях, суд враховує таке.

За змістом частини першої ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Такими фактами, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти ( ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Факт передачі позивачем спадкодавцю відповідачів ОСОБА_5 грошових коштів підтверджують оригінали розписок, які датовані 01.10.2014, 22.05.2015, 01.07.2016. Доказів того, що покійний ОСОБА_5 не складав і не надавав ці письмові документи позивачу, суду не надано. Наведені обставини допустимими засобами доказування відповідачі не спростували.

Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що договір купівлі-продажу кабінету у формі боргової розписки є недійсним, оскільки не посвідчений нотаріально, не погоджений із нею та укладений в доларах США з огляду на наступне.

Предметом спору у справі є витребування позивачем безпідставно набутого спадкодавцем відповідачів майна у вигляді грошових коштів, а не правовідносини щодо правомірності правочину.

Окрім того, розглядом справи суд не встановив наявність договірних відносин щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення кабінету по АДРЕСА_1.

Оскільки позивач частково довів правомірність заявлених вимог, тоді як відповідач не надав жодних доказів на спростування відповідних позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 101799 грн 40 коп (3700 доларів США * 26,1620 грн + 5000 грн).

За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, пункти 2, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України відносить витрати, пов'язані із залученням експертів та проведенням експертизи; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, стягненню із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 1017,97 гривень (98,2%), здійснені ним витрати на залучення експерта в сумі 5700,98 гривень (98,2%).

Відповідно до ч. 2 ст. 138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 2745 грн. 68 коп. у відшкодування витрат пов»язаних з викликом до суду через відрив від звичайних занять.

Суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає 139,08 гривень компенсації за відрив від звичайних занять та виходить з наступного.

Згідно журналів судових засідань за 2017 та 2018 рік позивач приймав участь в судових засіданнях 8 годин, що становить 139,08 грн. (98,2%) та обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять і саме така сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача.

Позивач не довів суду належними та допустимими доказами свою участь в інших судових засіданнях у даній справі, зазначених ним в клопотанні та відрив від звичайних занять в день засідань протягом всього дня.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-289, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майназадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2 101799 (сто одну тисячу сімсот дев'яносто дев'ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1017 (одна тисяча сімнадцять) гривень 45 коп. та судові витрати пов'язані з розглядом справи: 5700 (п»ять тисяч сімсот) гривень 98 коп. за проведення експертизи, 139 (сто тридцять дев»ять) гривень 08 коп. компенсації за відрив від звичайних занять.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна в іншій частині відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2018 року.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_7 виданого Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, 16 березня 2005 року, ідентифвкаційний номер: НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт НОМЕР_8, виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області 12.02.2000 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт НОМЕР_9 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 10.08.2001, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, місце реєстрації АДРЕСА_4

Суддя: Н. В. Мазай