Ухвала

Іменем України

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 133/994/17

провадження № 61-9935ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» про визнання недійсними договорів оренди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» (далі - ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка») про визнання недійсними договорів оренди.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 14 березня 2016 року виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 16 березня 2016 року виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 14 березня 2016 року виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 16 березня 2016 року виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

У касаційній скарзі ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 17 червня 2008 року, та серії НОМЕР_2, виданого 28 липня 2008 року, ОСОБА_4 належать на праві приватної власності земельні ділянки, площею 0, 6581 га, кадастровий номер НОМЕР_3, і 0,8613 га, кадастровий номер НОМЕР_4, з цільовим призначенням - для ведення товарною сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Флоріанівської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

ОСОБА_4 мала два попередньо укладені договори оренди земельної ділянки з ТОВ «Агросолюшнс», які на підставі додаткових угод від 07 грудня 2015 року були розірвані.

Натомість, 08 грудня 2015 року між ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка» та ОСОБА_4 були укладені два договори оренди земельних ділянок, які належать позивачці, строком на 10 років.

Про існування договорів оренди вищевказаних ділянок від 08 грудня 2015 року з ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка» позивачці не було відомо, оскільки дані договори нею не укладались і не підписувались, тобто свого волевиявлення на їх укладання позивач не виказувала і в будь-який юридичний спосіб не висловила.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

У разі не підписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним у зв'язку з невідповідністю його вимогам частин третьої і п'ятої статті 203 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Згідно із висновком судово-почеркознавчої експертизи від 08 лютого 2018 року встановлено, що підписи у договорах оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладених між ОСОБА_4 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрованих виконавчим комітетом Козятинської міської ради, виконані не самою ОСОБА_4, а іншою особою.

Судом апеляційної інстанції правильно визначено, що оспорювані договори оренди землі укладено без волі на то позивачки, внаслідок чого було порушено її законні права, які, безумовно, підлягають захисту відповідно до вимог статей 2, 4 ЦПК України у спосіб, визначений позивачкою на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, застосувавши правильно положення статей 203, 215 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 389, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» про визнання недійсними договорів оренди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник