Справа № 128/2941/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на рішення та бездіяльність державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, з викликом заінтересованих осіб: Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_1, -

УСТАНОВИВ:

02.11.2018 року в провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що на виконанні в Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходився виконавчий лист, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області 15.07.2014р. на підставі судового рішення по справі № 128/2941/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 57/АК-00026.08.2 від 26.06.2008р.

Згідно вказаного виконавчого листа підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 57/АК-00026.08.2 від 26.06.2008 року в частині стягнення 17 749,65 доларів США, сума простроченої заборгованості за оплатою кредиту в розмірі 1 235,16 грн. та судові витрати в рівних частках по 1 827,00 грн. з кожного. Також з них підлягає солідарне стягнення на користь АТ «РОДОВІД БАНК»: 200 000 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за ним, 21 099,60 грн. сума прострочення заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 7 502,70 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за кредитом та процентами за ним, 676,32 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 2 086,53 грн. сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту.

Відповідне виконавче провадження № 48498160 з виконання вказаного виконавчого листа перебувало в провадженні Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

25.10.2018р. АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 48498160 від 26.04.2018р., яка винесена старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3. Згідно вказаної постанови виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вважає, що при винесенні вказаної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 порушено норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова від 26.04.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу має бути скасована.

Зазначає, що не здійснивши відповідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не погасивши борг в повному обсязі старший державний виконавець повертає виконавчий лист стягувачу, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

В порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 не вживалися заходи по погашенню боргу, а лише проводилися формальні відписки.

Заявник вважає, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 грубо порушено норми чинного законодавства щодо виконання рішення суду по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 та безпідставно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 48498160 з порушенням норм матеріального права, оскільки борг ОСОБА_4 не погасила, а виконавче провадження підлягає відновленню з наступних підстав.

Боржник ОСОБА_4 не виконала у повному обсязі рішення суду та не погасила заборгованість.

Також заявник вважає, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при винесенні оскаржуваної постанови від 26.04.2018р. у виконавчому провадженні № 48498160 вищевказані вимоги закону не виконані, а саме всупереч основному принципу ефективного та своєчасного виконання рішення суду не здійснено усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Зокрема, старшим державним виконавцем не було вжито належних заходів по проведенню перевірки майнового стану боржника відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»; не направлено запитів до Державної фіскальної служби, щодо отримання інформації про реєстрацію боржника фізичною особою-підприємцем та отримання останнім доходів; до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації, щодо реєстрації боржника як засновника; до банківських установ з метою встановлення рахунків відкритих на ім'я боржника; не направлено запит до Прикордонної служби України, щодо перетину кордону України; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України (п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»), тощо...

Вважає, що дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішень в повному обсязі старшим державним виконавцем не здійснено і в змісті оскаржуваної постанови не відображено. Ним було здійснено лише формальну відписку.

Таким чином, заявник просить суд: 1. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 щодо повернення виконавчого документа стягувачу. 2. Скасувати постанову старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26.04.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 48498160.

Представник заявника просив здійснювати розгляд скарги без його участі, про що зазначено в прохальній частині скарги.

Заінтересована особа старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання також не зявився, попередньо подав суду письмове заперечення на скаргу, в якому просив розгляд скарги проводити без його участі. В запереченні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 128/2941/14-ц, виданого 15.07.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» коштів в сумі 234427,31 грн. У Відділі залишилось ідентичне виконавче провадження № 48497954 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості у сумі 234427,31 грн., так як за її чоловіком, який виступив поручителем, згідно відповіді з СЦ зареєстрований транспортний засіб автомобіль SKODA Super B 1.8, легковий седан 2008 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова TMBDL23U18B30266, який оголошений в розшук для майбутньої реалізації в рахунок погашення боргу. 26.04.2018 року винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. В ході здійснення виконавчих дій коштів та майна, на яке за законом можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Також зазначив, що відповідно до п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Вважає, що таким чином дана норма є правом державного виконавця, а не обовязком, оскільки обовязки державного виконавця передбачені ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась без поважних причин, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлялась судом належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у скарзі та запереченні на неї, вивчивши скаргу та долучені до неї письмові докази, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 48498160, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 15 липня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 128/2941/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором №57/АК-00026.08.2 від 26.06.2008 року в частині стягнення 17749,65 доларів США, суми простроченої заборгованості за оплатою кредиту в розмірі 1235,16 грн. та судових витрат в рівних частках по 1827,00 грн. з кожного. Та про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк»: 200 000 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за ним, 21 099,60 грн. сума прострочення заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 7502,70 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за кредитом та процентами за ним, 676,32 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 2086,53 грн. сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (а.с. 8).

На підставі заяви представника АТ «РОДОВІД БАНК» від 10 серпня 2015 року державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_5 20 серпня 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48498160 щодо боржника ОСОБА_1.

На запит №: 31512602 від 02.10.2017 року до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями по фізичній особі ідентифікаційний номер НОМЕР_3 надано відповідь № НОМЕР_4 від 02.10.2017 року, згідно якої платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

На запит №: 31512603 від 02.10.2017 року до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб надано відповідь № НОМЕР_5 від 02.10.2017 року щодо ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, відповідно до якої реєстраційний номер облікової картки платника податків/серія та номер паспорта зазначений в полі Debt_Code та Прізвище і Імя у полях Last _Name, First _Name не відповідає інформації яка міститься у ДРФО.

На запит № 31512596 від 02.10.2017 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії щодо ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, надано відповідь № НОМЕР_6 від 04.10.2017 року, згідно якої інформації щодо вказаної особи не знайдено.

На запит № 31512597 від 02.10.2017 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, надано відповідь № НОМЕР_7 від 05.10.2017 року, згідно якої інформації не знайдено.

Згідно відповіді КП «ВООБТІ» за № 1120/2/017/16 від 12.05.2016 року, наданої на запит державного виконавця від 15.04.2016 року за № 5136/02-25/13, у відповідності до матеріалів інвентаризаційної справи № 308 станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_1 не проводилась реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: с. Медвеже Вушко, вул. Симиренка, 1, Вінницького району Вінницької області.

Відповідей на запити державного виконавця за квітень 2016 року, які були адресовані: начальнику державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Соборна, 15А, УДМС України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Пирогова, 4), начальнику центру з надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів при УДАІ УМВС України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) та начальнику Управління Держземагентства у Вінницькому районі (м. Вінниця, вул. Келецька, 63) в матеріалах виконавчого провадження немає.

23 березня 2018 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 в с. Медвеже Вушко було складено акт державного виконавця про те, що майна та коштів, на які можливо звернути стягнення на момент виїзду за місцем проживання боржника не виявлено.

26 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 48498160 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно відповіді територіального сервісного центру-0541 транспортні засоби не зареєстровані, згідно відповіді з ДЗК відсутні відомості про реєстрацію за боржником земельних ділянок, згідно облікових даних в реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за боржником не зареєстровано, згідно довідки Вінницької обласної державної адміністрації інспекції державного технічного нагляду «Держтехнагляд» за боржником в базі обліку інспекції державного технічного нагляду сільськогосподарська техніка не зареєстрована. Згідно довідки державної податкової інспекції інформація про відкриття рахунків в установах банків за боржником відсутня, відповідно до відповіді Державної податкової служби України інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платника податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді з ПФ боржник не працює та пенсію не отримує. Стягнення не проводилось.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, в тому числі на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно із ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 4 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік заходів примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За змістом ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, суду є незрозумілим, чим саме керувався державний виконавець, виносивши оскаржувану постанову від 26 квітня 2018 року, оскільки в матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутні відповіді не деякі запити державного виконавця, крім того відповіді, які були йому надані, датовані ще травнем 2016 року та жовтнем 2017 року. За вказаних обставин суд вбачає підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 450-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на рішення та бездіяльність державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, з викликом заінтересованих осіб: Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 26 квітня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 48498160 визнати незаконною та скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

СУДДЯ І.А. Ганкіна