Справа № 473/4274/17
РІШЕННЯ

іменем України

"01" березня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрівської селищної ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним в якому вказував, що 10 липня 2001 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останньої житловий будинок №306 по вул. Жовтневої революції (пізніше - Жовтнева) в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.

В цей же день договір було зареєстровано у Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі за № 565, разом з тим покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували.

Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

17 червня 2003 року ОСОБА_4 померла.

В подальшому ОСОБА_1 дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні придбаним майном.

Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин (продавець померла, право власності на майно зареєстровано за покупцем), а тому позивач просив суд визнати такий договір дійсним.

Ухвалою суду від 19 лютого 2018 року замінено первісного відповідача Олександрівську селищну раду Вознесенського району Миколаївської області на належних ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Суд проводив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 10 липня 2001 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 житловий будинок №306 по вул. Жовтневої революції (пізніше - Жовтнева) в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу у Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №565.

Покупець зареєстрував право власності в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання.

17 червня 2003 року ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_1 дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном.

Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за позивачем, а також в зв'язку зі смертю продавця.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 10 липня 2001 року у Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №565, за яким ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 житловий будинок №306 по вул. Жовтневої революції в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя : Вуїв О.В.