Справа № 154/241/18 Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н.В.
Провадження № 22-ц/773/309/18 Категорія: 47 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Черняк О.В.,

з участю: заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Володимир -Волинського міського суду Волинської області від 29 січня 2018 року,

встановив:

26 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Заяву обгрунтовує тим, що в його постійному користуванні згідно державного акта, виданого 12 червня 2001 року, знаходиться земельна ділянка площею 1010 кв.м., яка надана на підставі рішення виконавчого комітету Володимир - Волинської міської ради № 145 від 12 квітня 2001 року для ведення особистого підсобного господарства. На місцевості, в натурі, були встановлені межі даної земельної ділянки і по цих межах ним встановлена огорожа, поведена рекультивація, насаджені частково хвойні та фруктові дерева. Напередодні 2018 року невідомими особами за допомогою важкої техніки було знесено частину його огорожі по двох межах ділянки, знищено частину хвойних і фруктових дерев. Рішенням Володимир - Волинської міської ради № 11/10 від 11.11.2016 року ОСОБА_3. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 538 кв.м. по АДРЕСА_2 та передано у власність для індивідуального садівництва. Дана земельна ділянка по факту межує з його ділянкою. Однак, ОСОБА_3 встановив межі наданої йому ділянки по території, яка перебуває в його постійному користуванні. З кадастрової карти України вбачається, що дві спірні земельні ділянки перекриваються своїми площами. У зв'язку з порушенням його законних прав та інтересів до Володимир-Волинського міського суду ним готується цивільний позов до ОСОБА_3, Володимир-Волинської міської ради про скасування рішення №11/10 від 11.11.2016 року, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і приведення її до попереднього стану. На даний час існує велика ймовірність вчинення в подальшому ОСОБА_3 як юридичних так і фактичних дій, спрямованих на порушення його права на постійне користування земельною ділянкою, які можуть призвести до виникнення нових судових спорів. Невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість останньому здійснювати будівництво житлового будинку, будівель чи споруд або ж відчужити землю на користь третіх осіб в будь-який час, що призведе до неможливості поновити його порушені права та інтереси на земельну ділянку.

Просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_1 вчиняти будь-які дії на земельній ділянці, площею 0, 053 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в АДРЕСА_2, а саме здійснювати на ній будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд та будь-яких інших об'єктів нерухомого майна, вчиняти дії по її перепродажу, укладання інших правочинів та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з цією земельною ділянкою.

Ухвалою Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 29 січня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_1, вчиняти будь-які дії на земельній ділянці площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_2, а саме: здійснювати на ній будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд та будь-яких інших об'єктів нерухомого майна, вчиняти дії по її перепродажу, укладання інших правочинів та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з цією земельною ділянкою. Роз'яснено ОСОБА_1, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом в разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами статті 152 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та при неповному з'ясуванні обставин справи. Зазначає, що судом в ухвалі не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, земельна ділянка отримана ним на законних підставах згідно поданої заяви, права на неї належним чином зареєстровані в реєстрі та отримано свідоцтво про право власності. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2017 року власником вищезазначеної ділянки є громадянин ОСОБА_6, спірна земельна ділянка йому не належить. Позивачем до позовної заяви були подані документи іншої земельної ділянки, яка перекривається з його ділянкою по вул.Цинкаловського, а не вул. Озерній, чим він ввів в оману суд першої інстанції. Оскільки ухвалу було постановлено за його відсутності, це позбавило його можливості висловити свої заперечення. ОСОБА_6 не був залучений до розгляду заяви, чим було порушено його права і обов'язки. Ухвалу суду виконати не зможе, оскільки не є власником спірної ділянки.

Позивачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити. Вважає, що ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права. Подання заяви про забезпечення позову було викликане неправомірними діями суміжного землевласника, що полягали в захопленні частини земельної ділянки, яка перебуває в його постійному користуванні. На захопленій земельній ділянці з використанням великої кількості техніки проводилися земляні роботи, навозилася велика кількість відходів будівництва, такі дії відповідача свідчать про наміри здійснювати забудову спірної земельної ділянки, що викликало необхідність невідкладно вжити заходів забезпечення позову до подачі ним позовної заяви. На момент подачі заяви про забезпечення позову, він не знав, що відповідач ОСОБА_3 відчужив надану йому для садівництва земельну ділянку ОСОБА_6 Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Володимир - Волинської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ Головного управління Держгеокадастру у м.Володимир - Волинському Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, подана до Володимир - Волинського міського суду 05.02.2018 року. Одночасно подано клопотання про залучення ОСОБА_6, як співвідповідача, по даній справі. Так як позовні вимоги стосуються визнання недійсним рішення Володимир - Волинської міської ради № 11/10 від 11.11.2016 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку по АДРЕСА_2 в м.Володимир - Волинський, то відповідачем у даній справі є ОСОБА_3

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Володимир - Волинської міської ради про скасування рішення Володимир-Волинської міської ради від 11.11.2016 року, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на дійсних обставинах справи та відповідних нормах процесуального закону, а тому з ним повністю погоджується і колегія суддів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 12.04.2001 року надано в постійне користування згідно державного акту НОМЕР_2 земельну ділянку площею 1010 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2

У власність ОСОБА_3 відповідно до рішення Володимир-Волинської міської ради № 11/10 від 11.11.2016 року передано для ведення садівництва земельну ділянку площею 0,0538 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2

Дані земельні ділянки є суміжними.

Між сторонами виник спір з приводу меж суміжних земельних ділянок і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, Володимир-Волинської міської ради про скасування рішення № 11/10 від 11.11.2016 року та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення її до попереднього стану.

Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 З урахуванням балансу інтересів сторін, суд підставно обрав такий вид забезпечення позову, як заборона ОСОБА_3 вчиняти певні дії, оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом.

Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не навів доказів на спростування доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не обґрунтував причин застосування заходів забезпечення позову безпідставні, оскільки судом приведені мотиви, які відповідають фактичним обставинам та вимогам процесуального закону.

ОСОБА_1 обґрунтовано вважав, що на спірній земельній ділянці дії проводяться ОСОБА_3, який був власником земельної ділянки і ОСОБА_3. не надав суду апеляційної інстанції доказів протилежного.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд не повідомив відповідача ОСОБА_3 про розгляд заяви про забезпечення позову, розглянув справу без його участі не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглянув заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Водночас, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали відповідач посилається на те, що суд не перевірив ту обставину, що земельна ділянка йому не належить, а відчужена громадянину ОСОБА_6 Проте ЦПК України не зобов'язує суд при забезпеченні позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, а тому такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

Покликання на порушення прав та інтересів ОСОБА_6 вжитими заходами забезпечення позову безпідставні, з огляду на те, що ним ухвала суду першої інстанції не оскаржується. До того ж, позов забезпечено забороною ОСОБА_3 вчиняти дії щодо спірної земельної ділянки, що ніяким чином не порушує прав ОСОБА_6, як власника земельної ділянки.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: