Справа №442/6648/17
Провадження №2/442/668/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді: Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому спрощеному провадженні з викликом сторін в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» про поновлення на роботі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 21.02.2017 року було звільнено з КП «Комбінат міського господарства» з посади двірника, без пояснення причин звільнення, за надуманими причинами.Підставою для його звільнення, яке записано КП в трудовій книжці, є п.3 ч.І ст.40 КЗпП України - «систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи громадського чи дисциплінарного стягнення».Це не відповідає дійсності, адже він завжди добросовісно відносився до своєї роботи, робив свою роботу старанно та якісно, формулювання звільнення за п.3 ст.40 КЗпП - гнітить і принижує його. Таке формулювання причин звільнення є явно несправедливим, надуманим та позбавляє його можливості працевлаштуватися.На КП «Комбінат міського господарства» йому пояснили і сказали, що на нього неодноразово складалися акти, в яких описувалося, що тротуари він підмітав погано, сніг на тротуарах не розчищав, піском дороги не посипав.Його звільнення і його підстави є очевидною брехнею, і очевидцями цьому є люди, які проживають на ІНФОРМАЦІЯ_1. Дані люди навіть написали звернення до міського голови з проханням його поновити на роботі, адже роботу свою він виконував якісно, претензій до його роботи у них як споживачів послуг КП «КМГ» не було, скарг на нього в КП КМГ» не писали. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначив той факт, що він, працюючи на посаді двірника в КП «Комбінат міського господарства» добросовісно відносився до своєї роботи, жодних зауважень з боку мешканців будинку, де він прибирав територію, не було, він виконував свою роботу добросовісно. Просить позов задоволити в повному обсязі, поновити строки звернення до суду і поновити його на роботі, тобто на посаді двірника в КП «Комбінат міського господарства».

Представник відповідача Комкнального підприємства «Комбінат міського господарства» ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги не визнала, послалася на обставини, викладені у відзиві, просить в задоволенні позову відмовити у зв»язку із його безпідставністю, оскільки обставини, на які посилається позивач ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що засновані на його власних суб»єктивних припущеннях.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав:

Не оспорюється в судовому засіданні той факт, що ОСОБА_4 працював в дільниці благоустрою КП «Комбінат міського господарства» двірником з 11.02.2011р., на якого покладались наступні обовязки на закріпленій за ним території ( вулиця Бориславська в м.Дрогобичі ), проходити в установленому порядку інструктаж з охорони праці і виробничої санітарії, проводити прибирання закріпленої за ним території, підмітає територію, очищає її від снігу і льоду, сколює і видаляє сніжно-крижані утворення, посипає тротуари піском на всю ширину пішохідної доріжки, видаляє і складує сніг в місцях, не перешкоджаючи вільному проїзду автомобільного транспорту і руху пішоходів тощо.

Згідно поданих доказів по справі, тобто Актів та службових записів працівників КП «Комбінат міського господарства», які долучені до справи, вбачається, що позивач ОСОБА_3 протягом тривалого часу, зокрема (січень-лютий 2017) часто був відсутній на робочому місці та ухилявся від виконання покладених на нього обовязків, за що наказом №14/02-1-В від 14.02.2017 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Згідно наказу за №21/02-1 від 21.02.2017р. позивач ОСОБА_3 був звільнений, на підставі п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України, тобто систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне або громадське стягнення.

Не оспорюється в судовому засіданні і той факт, що позивач ОСОБА_3 був ознайомлений із наказом від 21.02.2017р., в той самий день, однак відмовився отримати наказ і трудову книжку, що і зазначено в Актів від 21.02.2017р., а оскаржив його тільки 18.09.2017р., тобто із пропущенням терміну на оскарження, оскільки відповідно до ст.233 Кодексу законів про пацю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення справи, а в справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Крім того, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено та істотності наслідків порушення трудових обовязків, а тому в судовому засіданні встановлено факт невиконання працівником обовязку, який входить до кола його трудових обов`язків ( Акти від 08.02.2017р., 09.02.2017р., 13.02.2017р., 20.02.2017р., доповідні записки від 10.02.2017р., 11.02.2017р., 13.02.2017р., 14.02.2015р., 15.02.2017р.), та й можливість виконання ним зазначеного обовязку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто судом встановлено вину працівника та наявність причинного звязку між невиконанням працівником трудових обовязків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення, а відтак аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що звільнення ОСОБА_3 із займаної посади відбулася без порушень встановленого чинним законодавством порядку, а тому наведені позивачем аргументи є необґрунтованими та такими, що засновані на власних субєктивних припущеннях, а відтак в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 21, 36, 40, 49-2 237-1 Кодексу Законів про Працю України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Комбінат міського господарства" про поновлення на роботі, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.