Справа № 723/2248/18
Провадження № 2/723/2760/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 листопада 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчик І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши в судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу, суму процентів в розмірі 3 % річних та судові витрати по справі згідно квитанції про сплату судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача кошти в сумі - 1305 доларів США, які зобов'язався повернути до кінця червня 2015 року. На даний час вказана сума не повернута, а тому позивач змушений звернутись в суд та просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2Д, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов, у встановлений законом строк, суду не подав. Виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, на підтвердження якого позивач надав суду розписку від 27.04.2015 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи, за якою відповідач отримав від позивача для своїх потреб на протязі 2012-2014 років кошти у гривнях, яка складала в еквіваленті до американського долара -, 1305 доларів та зобов'язався їх повернути до кінця червня 2015 року. Однак, у визначений строк борг повернуто не було і на даний час борг ОСОБА_2 перед позивачем становить 34334 (тридцять чотири тисячі триста тридцять чотири) грн. 55 коп., що за курсом НБУ станом на 22.06.2018 року еквівалентно 1305 доларів США.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з приписів ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів.

Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.

Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням його повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.

Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, в рахунок виконання боргових зобов'язань з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 34334 (тридцять чотири тисячі триста тридцять чотири) грн. 55 коп.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач зобов'язаний був повернути позику до кінця червня 2015 року, але станом на 02.07.2018 року борг не повернув, тобто заборгованість станом на вказану дату становить 692,22 (шістсот дев'яносто дві) грн. 22 коп., а тому він зобов'язаний сплатити три проценти річних у вказаному розмірі.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-369цс15 постанова від 02.09.2015 року, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Позивач зазначав, що 3 % річних складають 3067, 48 грн. Таким чином ціна позову мала би складати 37401,98 грн. (34334,50 грн. + 3067,48 грн.), однак фактично позивач просить стягнути з відповідача 35026,77 грн. із чого слідує, що позивач просить стягнути із відповідача 3 % річних тільки в сумі 692,27 грн. (35026,77 грн.-34334,50 грн.), що відповідає правилам диспозитивності цивільного судочинства.

Виходячи з цього та зважаючи на неможливість виходу за межі заявленого позову суд задовільняє позов в частині 3 % річних в сумі 692,27 грн.

Суд знаходить. що задоволення позовних вимог в тій редакції яка викладена позивачем є неможливим, оскільки така позика отримана в гривнях, а не доларах США.

Крім того, позивач вимагає стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 704 грн. 80 коп., сплаченого судового збору.

Виходячи із вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного іст. ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КР № 970300 виданий Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 15.07.2008 р., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КР № 241183, виданий Садгірським РВ УМВС УКраїни в Чернівецькій області 01.10.19987 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти у сумі 35026 (тридцять п'ять тисяч двадцять шість) гривень 77 коп., що еквівалентно 1305 доларів США, які складаються з суми боргу - 34334 (тридцять чотири тисячі триста тридцять чотири) гривні 55 та процентів в розмірі 3 % річних, що складає 692(шістсот дев'яносто дві) грн. 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КР № 970300 виданий Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 15.07.2008 р., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КР № 241183, виданий Садгірським РВ УМВС УКраїни в Чернівецькій області 01.10.19987 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, понесені судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

СУДДЯ: