Головуючий суду 1 інстанції - Бабічева Л.П.
Доповідач -Стахова Н.В.
Провадження № 22-ц/810/232/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Містківська сільська рада Сватівського району Луганської області

третя особа: Відділ у Сватівському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 30 серпня 2018 року (суддя Бабічева Л.П.)

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Містківської сільської ради Сватівського району, третя особа Відділ у Сватівському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання права власності у порядку спадкування,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася із позовом до Містківської сільської ради Сватівського району, (далі відповідач), про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді:

-земельної ділянки площею 4,88 га, кадастровий номер НОМЕР_1, земельна ділянка № 229, цільове призначення якої - ведення сільськогосподарського виробництва на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, яка належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 25 жовтня 2004 року Сватівською районною державною адміністрацією Луганської області, вартістю 163 929,87 грн;

-земельної ділянки площею 0,1917 га (сіножаті природні), кадастровий номер НОМЕР_3, №280, цільове призначення якої - ведення сільськогосподарського виробництва на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, яка належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданого на підставі Розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 07 травня 2010 року №292, вартістю 5508,54 грн;

-земельної ділянки площею 0,3826 га (сіножаті природні), кадастровий номер НОМЕР_5, №280, цільове призначення якої - ведення сільськогосподарського виробництва на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, яка належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_6, виданого на підставі Розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 17 березня 2010 року №141, вартістю 2223,81 грн;

-сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_7 від 04 лютого 1997 року, згідно якого померлому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Дзержинського, його місцезнаходження с.Містки, Сватівський район, Луганська область, на підставі рішення Сватівської районної державної адміністрації від 29 січня 1997 року №51, розміром 8,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 26146,87 грн. Сертифікат зареєстрований 17 лютого 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №433.

-житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належить померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 11 січня 1996 року Сватівською районною державною адміністрацією та зареєстроване 16 січня 1996 року в Сватівському БТІ в реєстраційній книзі №5 під реєстровим №854. Згідно висновку його вартість складає 39070 грн.

Постановою завідуючого Першої нотаріальної контори Власовим О.В. від 17 квітня 2018 року № 252/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки належної померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, оскільки спадкоємцем для оформлення спадкових справ не було надано документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати право власності на вищезазначене нерухоме майно.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2018 року позовну заву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представник позивача звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 30 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивна тим, що в ухвалі суду першої інстанції про залишення позову без руху не зазначено конкретний розмір судового збору, який підлягав сплаті. Заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, судом не розглянуто. Крім того, позовна заява повинна розглядатися судом на підставі тих доказів, які надані позивачем, зокрема тих документів, які додані до позову.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, яка визнана неподаною та повернута позивачу розглядається судом апеляційної інстанції в спрощеному позовному порядку без повідомлення учасників.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі.

Згідно з ч.1,3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України цього Кодексу, протягом п"яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху; якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 1 статі 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою місцевого суду від 30 серпня 2017 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з причин відсутності доказів сплати судового збору та ненаданням доказів якими позивач підтверджує свої вимоги.

Відповідно до ст. 260 ЦПК України, ухвала суду, що постановляється як окремий процесуальний документ, складається з резолютивної частини із зазначенням висновку суду.

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суд не вирішив, не зазначивши у резолютивній частині ухвали від 10 серпня 2018 року висновку з приводу прохання позивача звільнити її від сплати судового збору.

Крім того, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя першої інстанції не звернув уваги на роз'яснення п. 2 (абз.4) та п.7 (абз.4) постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якими передбачено, що суддя не вправі відмовити у відкритті провадження лише у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строків позовної давності та інших передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин суддя першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

Таким чином, питання про визнання позовної заяви неподаною та повернення було вирішено судом першої інстанції всупереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, що відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, 379, 383,384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 30 серпня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений 23 листопада 2018 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді: В. В. Кострицький

О. Ю. Карташов