Провадження № 2/161/198/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

при секретарі Бортнюк А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що 01 травня 2006 року померла її баба ОСОБА_5. Спадщину після смерті останньої прийняв її чоловік ОСОБА_6, оскільки постійно проживав на час смерті разом із спадкодавцем, однак не оформив свої спадкові права. Відразу після смерті бабусі, позивач разом із своєю сім»єю почали проживати з ОСОБА_6 з метою допомагати йому в побуті, доглядати за ним, так як він тоді вже був людиною похилого віку і хворів. Дітей у нього не було. 06 травня 2017 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться в м.Луцьку по вул.. Карпенка-Карого 4/6.

Позивач вказує, що фактично останні 10 років до дня смерті ОСОБА_6 проживали разом з ним однією сімєю, мали спільний побут, спільний бюджет, разом облаштовували житло, піклувались один про одного, разом відзначали сімейні свята. Не дивлячись на те, що ОСОБА_6 був нерідним дідом, в них були справжні сімейні відносини. Після його смерті всі витрати по похованню, організації поминального обіду та спорудженню надгробного памятника взяла на себе позивач.

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_3 звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.

Враховуючи викладене, просить встановити факт спільного проживання однією сімєю протягом останніх 10 років до дня смерті з ОСОБА_6, який помер 06 травня 2017 року, та визнати за нею право власності на спадкове майно квартиру, що знаходиться в м.Луцьку по вул. Карпенка-Карого 4/6.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо задоволення позову, зазначав, що дійсно ОСОБА_3 проживала однією сімєю протягом останніх 10 років до дня смерті з ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, в судовому засіданні 05.03.2018 року зазначала, що позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № 1796, виданого 22.02.2000 року Ковельською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира що знаходиться по вул.. Карпенка-Карого, 4/6 у м. Луцьку (а.с.15).

ОСОБА_5 померла 01 травня 2006 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 022920 (а.с.6).

Статтею 372 ЦК України передбачено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що домовленості між співвласниками про розмір часток не було, то слід встановити, що кожному з них належало по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 ? частину квартири АДРЕСА_1 прийняв іі чоловік ОСОБА_6, шляхом спільного проживання із спадкодавцем відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак не оформив своїх спадкових прав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 201918, ОСОБА_6 помер 06 травня 2017 року в с. Озерце Ківерцівського району Волинської області ( а.с.5).

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою : м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 4, к.6

Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 316 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім'єю протягом десяти років до часу відкриття спадщини стверджується довідкою Озерцівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. З даної довідки вбачається, що ОСОБА_3 після смерті її бабусі ОСОБА_5, яка померла 01.05.2006 року, доглядали і вели спільне господарство з ОСОБА_6, який помер 06.05.2017 року і провели його захоронення (а.с.13)

Дану обставину також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, а також відповідачі ОСОБА_7 і ОСОБА_2

Позивач відповідно до вимог ст..1269 ЦК України прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_6, оскільки в установленому законом порядку подала до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_9 заяву про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 Також з даної спадкової справи встановлено, що інших спадкоємців, які б за законом мали право на спадщину після смерті ОСОБА_6 немає.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6, який помер 06 травня 2017 року, однією сім'єю протягом останніх 10 ( десяти) років до часу відкриття спадщини, та визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_6, який помер 06 травня 2017 року, а саме на квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316,1216, 1218, 1223, 1269, 1275 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6, який помер 06 травня 2017 року, однією сім'єю протягом останніх 10 ( десяти) років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_6, який помер 06 травня 2017 року, а саме на квартиру АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 04 травня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_10