Справа № 461/1175/18
Провадження № 2/461/612/18
УХВАЛА

12.03.2018 м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 (79032, м.Львів, вул. Лисеницька, 5/13, паспорт серії КС №868799) про забезпечення позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська дистрибюційна компанія» (79005, м.Львів, пр. Шевченка, 7, офіс 11, ) та товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська майстерня солодощів» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вулиця Глинська, 56, код ЄДОРПОУ 40156333) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКА ДИСТРИБЮЦІЙНА КОМПАНІЯ» () і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах заявленої суми стягнення 1285777,26 грн. та накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКА МАЙСТЕРНЯ СОЛОДОЩІВ» (Код ) і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах заявленої суми стягнення 1285777,26 грн.

Заяву обґрунтовує фактом недобросовісного виконання відповідачем своїх обов'язків, що проявляються у свідомому ухиленні від сплати суму боргу. Зазначає, що сума, заявлена до стягнення значно перевищує розмір малозначних спорів та є значною як для позивача, так і для відповідача, існують реальні загрози у можливому відчуженні чи приховуванні відповідачем свого рухомого та нерухомого майна, а також грошових коштів. Тому просить суд вжити заходи для унеможливлення відчуження відповідачем свого майна чи грошових коштів, на які згодом можна буде звернути стягнення в ході виконавчого провадження. Додатково зазначає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є співмірним із розміром заборгованості відповідача перед позивачем за Договором з врахуванням розміру інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних.

Позивач та відповідачі, їхні представники до ч. 1 ст. 153 ЦПК України до суду для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались.

Дослідивши подані документи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 3,4, 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в звязку з застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики). Позивач просить накласти арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачам в межах заявленої суми стягнення. Заяву обґрунтовує фактом недобросовісного виконання відповідачем своїх обов'язків, що проявляються у свідомому ухиленні від сплати суму боргу. Такі твердження щодо причин ускладнення виконання рішення суду є необґрунтованими. На думку суду, свідоме ухилення від добровільної сплати суми боргу не може свідчити про ймовірність невиконання рішення суду. У випадку відмови відповідачів добровільно виконувати рішення суду, у разі задоволення позову, - позивач матиме змогу подати органу державної виконавчої служби документи на примусове виконання рішення суду.

Відтак, враховуючи вищенаведене суд не вбачає підстав для утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (79032, м.Львів, вул. Лисеницька, 5/13, паспорт серії КС №868799) про забезпечення позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська дистрибюційна компанія» (79005, м.Львів, пр. Шевченка, 7, офіс 11, ) та товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська майстерня солодощів» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вулиця Глинська, 56, код ЄДОРПОУ 40156333) про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.Є. Радченко