Справа № 458/496/15-ц 4-с/458/1/2018
13 березня 2018 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Сисан С.І., розглянувши в м.Турці Львівської області скаргу Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» на бездіяльність Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2,
12.01.2018 року до суду із даною скаргою, яка судом отримана 22.01.2018 року, звернувся представник ПАТ "ЕНЕРГОБАНК", ОСОБА_3
Посилається на те, що рішенням Турківського районного суду Львівської області по справі № 458/496/15-ц задоволені позовні вимоги банку про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.
На виконання рішення 15.09.2015 року Турківського районним судом Львівської області по справі № 458/496/15-ц видано виконавчий лист.
18.07.2017 року Заступником начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54306673.
Постановою Заступника начальника Турківського РВДВС ГТУЮ Львівської області, ОСОБА_1, по виконавчому провадженні № 54306673 від 26.12.2017 року повернено виконавчий документ стягувачеві.
Однак ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» вважає зазначену постанову такою, що не відповідає нормам чинного законодавства України та правам стягувача як сторони у виконавчому проваджені № 54306673, а також фактичним обставинам, що мають суттєве значення.
Органом виконання судових рішень не вжито всіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання виконавчого листа суду, виданого 15.09.2015 року у даному виконавчому провадженні, що призвело до винесення незаконної, на думку банку, постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2017 року, оскільки державним виконавцем не передано виконавчий документ для подальшого виконання до відповідної виконавчої служби, а як похідним не здійснено вихід за місцем реєстрації боржника, не перевірено майнового стану боржника, не вчинено дій щодо розшуку майна, на яке можливо було звернути стягнення, не направлено запитів до всіх органів державної влади, які відповідно до законодавства володіють відповідною інформацією.
Відповідно до ст.124 Конституції України рішення суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату винесення постанови державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду, є постанова державного виконавця.
Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону (стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.
22.06.2017 року державним виконавцем на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 52548492.
Частиною 5 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Також частиною 2 вказаної статті передбачено, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Як передбачено ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
З огляду на наведені вище норми законодавства банк вважає, що бездіяльність органу виконання судових рішень (невчинення всіх передбачених законом заходів), а саме: нездійснення виходу за місцем реєстрації боржника, невчинення дій щодо розшуку майна, на яке можливо було звернути стягнення, ненаправлення запитів до всіх органів державної влади, які відповідно до законодавства володіють відповідною інформацією, призвело до невиконання судового рішення у даній справі.
За змістом статей 1, 8 Конституції України Україна є правовою державою. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція ) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України регулюється Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Концепція «майна» в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном».
Відтак, присуджені до стягнення рішенням у даній справі грошові кошти, є майном в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, мирне володіння яким з моменту винесення наведеного рішення гарантується статтями 1, 8, 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції.
При цьому в рішеннях у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року та «Ясіуньєне проти Латвії» від 06.03.2003 року Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої ст.1 Протоколу №1.
Тоді як у даному випадку невиконання судового рішення призводить до порушення забезпечення права позивача на мирне володіння відповідним майном, гарантованим ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.
За таких обставин бездіяльність Заступника начальника Турківського РВДВС ГТУЮ у Львівській області, ОСОБА_1, по вжиттю заходів з розшуку майна боржника по виконавчому провадженню № 54306673 є неправомірною, що в свою чергу, призвело до винесення незаконної, на думку ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2017 року по виконавчому провадженню № 54306673.
Частиною першою ст.127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з п. «а» ч. 1, 2 ст.449 ЦПК України, який регламентує, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
А тому кінцевим строком подачі скарги на дії або бездіяльність державного виконавця, а саме постанову від 26.12.2017 року по виконавчому провадженні № 54306673, вважають, що закінчується 12.01.2018 року.
Просять суд:
- визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року по виконавчому провадженню № 54306673 та поновити їх;
- визнати неправомірною бездіяльність Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, по вжиттю заходів з розшуку майна по виконавчому провадженню № 54306673;
- скасувати постанову Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2017 року по виконавчому провадженню № 54306673;
- зобов'язати Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа Турківського районного суду Львівської області виданого 15.09.2015 року у справі № 458/496/15-ц у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження»;
- зобов'язати Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження.
В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" не прибув, про час розгляду скарги був повідомлений належним чином.
В судовому засіданні Заступник начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, скаргу не визнав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на скаргу, наступного змісту.
Скаржник підставами оскарження зазначає бездіяльність органу виконання судових рішень (невчинення всіх, передбачених законом, заходів), а саме: нездійснення виходу за місцем реєстрації боржника, невчинення дій щодо розшуку майна, на яке можливо було звернути стягнення, ненаправлення запитів до всіх органів державної влади, які відповідно до законодавства володіють відповідною інформацією.
Вважає, що наведене не відповідає дійсності, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 54306673.
На підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) 18.07.2017 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54306673.
Відповідно до ст.18 Закону України № 1404-УІІІ виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Боржник був викликаний до Турківського районного відділу ДВС викликом 18.07.2017 року за № 3732 з вимогою про сплату боргу, одночасно боржнику розяснено положення ст.19 Закону №1404- VIII.
Відповідно до ст.18 Закону № 1404-VIII ним як державним виконавцем подано запити від 27.07.2017 року до Пенсійного фонду України - про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; про осіб- боржників, які отримують пенсії; до Державної фіскальної служби України - про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта відомості щодо нерухомого майна боржника відсутні.
Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру у Львівській області № 4648 від 04.10.2017 року №31/13-4648-395 транспортних засобів за боржником не зареєстровано.
Згідно з відповіддю Турківського районного центру зайнятості від 13.11.2017 року №744/03 боржник на обліку не перебуває.
Згідно з відповіддю відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.08.2017 року № 32-28-02-1210/15 боржник у приватній власності земельних ділянок не має.
На підставі ст.18 Закону № 1404-VIII ним як державним виконавцем повторно подано запити від 26.12.2017 року до Пенсійного фонду України - про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; про осіб-боржників, які отримують пенсії; до Державної фіскальної служби України - про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта відомості щодо нерухомого майна боржника відсутні.
Також ним як державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання (реєстрації) боржника по вул.І.Франка, 16, м.Турка. На підставі акту від 21.12.2017 року боржник ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, майна та коштів для стягнення заборгованості по кредиту не виявлено.
На підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII ним винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року.
При цьому стягувачу розяснено право повторного звернення виконавчого листа до виконання в строк до 26.12.2020 року.
Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні боржник ОСОБА_2 пояснив, що він розуміє, що заборгував стягувачу і повинен сплатити борг, однак на даний час він не має такої можливості, так як дружина хворіє, а йому тяжко знайти роботу.
Вислухавши державного виконавця, боржника ОСОБА_2, дослідивши матеріали виконавчого провадження, номер за АСВП: 54306673 (РНОКПП: НОМЕР_1), суд приходить до наступного.
На підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) 18.07.2017 року Заступником начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54306673.
Боржник був викликаний до Турківського районного відділу ДВС викликом 18.07.2017 року за № 3732 з вимогою про сплату боргу, одночасно боржнику розяснено положення ст.19 Закону №1404- VIII.
Відповідно до ст.18 Закону № 1404-VIII Заступником начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, подано запити від 27.07.2017 року до Пенсійного фонду України - про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; про осіб- боржників, які отримують пенсії; до Державної фіскальної служби України - про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта відомості щодо нерухомого майна боржника відсутні.
Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру у Львівській області № 4648 від 04.10.2017 року №31/13-4648-395 транспортних засобів за боржником не зареєстровано.
Згідно з відповіддю Турківського районного центру зайнятості від 13.11.2017 року №744/03 боржник на обліку не перебуває.
Згідно з відповіддю відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.08.2017 року №32-28-02-1210/15 боржник у приватній власності земельних ділянок не має.
На підставі ст.18 Закону №1404-VIII Заступником начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, повторно подано запити від 26.12.2017 року до Пенсійного фонду України - про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; про осіб-боржників, які отримують пенсії; до Державної фіскальної служби України - про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта відомості щодо нерухомого майна боржника відсутні.
Також Заступником начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, здійснено виїзд за місцем проживання (реєстрації) боржника по вул.І.Франка, 16, м.Турка. На підставі акту від 21.12.2017 року боржник ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, майна та коштів для стягнення заборгованості по кредиту не виявлено.
На підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII Заступником начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року.
При цьому стягувачу розяснено право повторного звернення виконавчого листа до виконання в строк до 26.12.2020 року.
Наведене вище підтверджується матеріалами виконавчого провадження номер за АСВП: 54306673 (РНОКПП: НОМЕР_1), не довіряти яким у суду підстав немає.
Однак, як встановлено в судовому засіданні, боржник ОСОБА_2 зареєстрований і проживає в б. № 2 на вулиці І.Франка, в м. Турці Львівської області, а не в буд. № 16, куди здійснював вихід на місце державний виконавець.
Хоча Заступник начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, стверджує, що це є один і той же будинок, однак доказів на підтвердження своїх слів суду не надав, а також такі відсутні в матеріалах виконавчого провадження номер за АСВП: 54306673 (РНОКПП: НОМЕР_1).
Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що дії Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, не у повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що є підстави для скасування зазначеної вище постанови.
Правилами ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
За змістом ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії, чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнення судового збору за розгляд судом даної скарги не передбачено.
На підставі наведеного вище та керуючись статтями 127, 258-260, 263, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд
Скаргу задовольнити.
Визнати поважними причини пропуску Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» строку на подання скарги на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року по виконавчому провадженню № 54306673 та поновити їх.
Визнати неправомірною бездіяльність Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, по вжиттю заходів з розшуку майна по виконавчому провадженню № 54306673.
Скасувати постанову Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2017 року по виконавчому провадженню № 54306673.
Зобов'язати Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа Турківського районного суду Львівської області виданого 15.09.2015 року у справі № 458/496/15-ц у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Зобов'язати Заступника начальника Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 15 днів із дня її проголошення.

Суддя -