Ухвала

Справа № 712/2209/18

Номер провадження 2/712/1041/18

05 березня 2018 року

Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси м. Черкаси ОСОБА_1

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (бульв.Шевченка,8/1, м.Черкаси) звернулася з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 (бульв.Шевченка,8/2, м.Черкаси), посилаючись на те, що ОСОБА_2 являється власником на підставі договору дарування від 28.12.1995 року ? частини будинку по бульв. Шевченка,8 в м. Черкаси, 1/4 частка даного будинку належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину, що підтверджується довідкою КП ЧООБТІ, договором дарування від 28.12.1995 року, свідоцтвами про спадкування майна.За домоволодінням по бульв. Шевченка,8 в м. Черкаси рахується 1105 кв.м земельної ділянки, яка не приватизована, але межі земельних ділянок встановлені за взаємною згодою між співвласниками відповідно до часток у майні і дана згоди посвідчена нотаріально 08.02.2011 року. Згідно даного документу земельна ділянка ОСОБА_2 складає 500 кв.м, земельна ділянка ОСОБА_3 складає 168 кв.м, спільна часткова ділянка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає - 333 кв.м, на умовах оренди земельні ділянки складають відповідно у ОСОБА_2 77 кв.м. і у ОСОБА_3 - 27 кв.м. Межі земельних ділянок також погоджені з усіма суміжними земкористувачами, що підтверджується відповідним актом.З метою приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 звернулася для виготовлення технічної документації в виконком Черкаської міської ради і, отримавши дозвіл, звернулася до Черкаського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики «Укргеоінформ». Там почали виготовляти технічну документацію, але виконавши певну роботу не змогли довести її до кінця, через те, що міжрайонне управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області не змогло надати кадастрових номерів на земельну ділянку і фактично зробити поділ частини спільної земельної ділянки з ОСОБА_3, а також через те, що ОСОБА_3 використала вже своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки, приватизувавши земельну ділянку десь в селі. За таких обставин роботи були призупинені. В даний час через суперечки з відповідачем позивач все-таки хоче встановити порядок користування даною спільною земельною ділянкою подвіря та встановити паркан або інші межові знаки, щоб можна було вільно розпоряджатися подвірям. Тому ОСОБА_2 знову звернулася до Черкаської міської ради і отримала рішення від 25.10.2016 року №2-1190 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по бульв. Шевченка,8 громадянці ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння)». На даний час установа «Укпгеоінформ» ліквідована і тому з даним рішенням ОСОБА_2 звернулася в ряд землевпорядних організацій для виготовлення нової технічної документації. Але вони відмовляють в виготовленні такої документації, так як не встановлений саме порядок користування спільною часткою подвіря площею 333 кв.м і згода на встановлення такого порядку з боку ОСОБА_3 відсутня. Вона заперечує проти запропонованих варіантів. При таких обставинах ОСОБА_2 була вимушена звернутися до суду з вирішенням наявного спору про встановлення порядку користування спільною часткою земельної ділянки площею 333 кв.м між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до часток в спільному майні домоволодіння. По позову ОСОБА_2 Соснівським районним судом м. Черкаси відкрито провадження по справі за № 412/8943, рішення на даний час не прийнято. В той же час ОСОБА_3 на спільній частці земельної ділянки площею 333 кв.м самовільно весною 2017 року збудувала фундамент під господарську будівлю розміром 1,75x2,75 м без оформлення відповідних документів дозвільного характеру і не погодивши будівництво з ОСОБА_2. З приводу самочинного будівництва з боку ОСОБА_3 позивач ОСОБА_2 13.05.2017 року звернулася зі скаргою до управління державно-будівельного архітектурного контролю Черкаської міської ради. Проведеною позаплановою перевіркою 25.05.2017 року були виявлені самочинно виконаний фундамент та ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності з покаранням у вигляді штрафу в сумі 4000,00 грн. Разом з тим ОСОБА_2 15.05.2017 року звернулася зі скаргою спочатку в прокуратуру міста Черкаси, а потім дану скаргу було переслано в відділ поліції. Згідно висновку Черкаського відділу поліції від 30.05.2017 року було встановлено на спільній земельній ділянці наявність самочинно збудованого фундаменту з боку ОСОБА_3 і рекомендовано відносно спору про знесення даного фундаменту звернутися до суду.Не зважаючи на припис про знесення самочинно збудованого фундаменту ОСОБА_3 18.06.2017 року на даному фундаменті збудувала з готових деревяних конструкцій господарську будівлю з дахом висотою 3,5 м. В той же день ОСОБА_2 викликала наряд поліції і знову на заяву ОСОБА_2 було зафіксовано факт будівництва та зроблено висновок від 27.06.2017 року про те, що для вирішення конфлікту про знесення самочинного будівництва необхідно звернутися до суду.20.06.2017 року ОСОБА_2 знову звернулася з заявою до управління державного архітектурного контролю ЧМР про те, що 18.06.2017 року відповідачка встановила на фундаменті господарську будівлю, на що отримала відповідь про те, що 25.05.2017 року ОСОБА_3 вручено припис про усунення виявлених порушень у термін до 25.11.2017 року.30.11.2017р. ОСОБА_2 знову звернулася до управління державно- будівельного контролю Черкаської міської ради з скаргою про те, що пройшов 6-місячний термін для ОСОБА_3 для усунення виявлених порушень - знести фундамент та побудовану на ньому будівлю, а вона даний припис не виконала. Дана скарга була перенаправлена до управління інспектування Черкаської міської ради і дана інспекція зробила вихід на місце і знову зафіксувала порушення - самочинне будівництво з боку ОСОБА_3, при цьому провела фотографування та склала відповідний акт від28.12.2017р. та знову для вирішення питання про знесення даного самочинного будівництва звернутися до суду.Також слідує вказати, що установа «Укргеоінформ» при виготовленні технічної документації надавала можливий варіант користування вище вказаної земельної ділянки між співвласниками в натурі. Цей варіант користування фактично і існує і сторони так і користуються землею, в тому числі і сплачують податки. Але цей варіант чомусь не задовольнив відповідача по справі, що також примусило ОСОБА_2 звернутися до суду, хоч при наявності її згоди це питання можна було б вирішити в іншому порядку.Таким чином ОСОБА_3 самочинно збудувала на спільній частці земельної ділянки подвіря по бульв. Шевченка,8 м. Черкаси капітальний фундамент із залізобетону та на даному фундаменті звела господарську будівлю, яку використовує як туалет, душ. В даній будівлі проведено світло, каналізація, вода, тобто наявні всі ознаки капітальної споруди. Все зроблено в безпосередній близькості від будівель ОСОБА_2, а саме будинку та погреба. Біля будівлі зробила високі замощення з тротуарної плитки і в результаті вся вода стікає під погріб ОСОБА_2 та приводить до його руйнування. Також із даху даної будівлі також стікає під будівлі ОСОБА_2.На зауваження про знесення даної будівлі ОСОБА_3 не реагує. ОСОБА_2 вважає її дії незаконними та просить усунути перешкоди для ОСОБА_2 у користуванні часткою спільної земельної ділянки площею 333 кв.м подвіря по бульв. Шевченка,8 м. Черкаси з боку ОСОБА_3 шляхом зобовязання знесення самочинно облаштованого фундаменту розміром 1,75x2,75 м. та господарської будівлі на ньому висотою 3,5 м, побудованих без належних відповідних документів дозвільного характеру; стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., банківські послуги 15 грн., витрати на копіювання в сумі 67,40 грн.

Позовна заява не відповідає в повній мірі вимогам, викладеним у статтях 175 і 177ЦПК України, зокрема, позивачем не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оформлення позовної заяви з дотриманням вимог, викладених у статтях 175 і 177ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.175, ст.177, ст.185, ст.189, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, - надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://sn.ck.court.gov.ua/sud2316/ .

Суддя: О.М.Марцішевська