Справа № 739/277/18
Провадження № 2-о/739/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

представника заявниці - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Троїцька сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівській області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - заявниця), діючи через свого представника ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та встановлення факту їхньої постійного проживання на день смерті останнього.

Свою заяву мотивує тим, що після смерті батька залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), яку вона має намір оформити. Водночас, у її свідоцтві про народження не вказано ОСОБА_3 як її батька, хоча останній дійсно був її батьком. Також вона постійно проживала зі своїм батьком на момент його смерті, тим самим належним чином прийняла його спадщину, однак останній не був зареєстрований в її житлі. Вказані факти вона не може підтвердити у позасудовому порядку, у зв'язку з чим змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

У судове засідання заявниця не з'явилася, при цьому її представник у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити її повністю з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим судовий розгляд здійснюється без його участі.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дала показання про те, що заявниця є її матір'ю. Батьком останньої дійсно був ОСОБА_3, який, однак, не перебував у шлюбі з матір'ю заявниці. Раніше їхня родина проживала в с. Кірове Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Останні роки свого життя ОСОБА_5 постійно проживав у м. Новгороді-Сіверському разом з її матір'ю, яка доглядала за ним.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дав показання про те, що він народився та проживав у с. Кірове Новгород-Сіверського району Чернігівської області та з дитинства знав родину заявниці. Свідок заявив, що ОСОБА_3 дійсно був батьком заявниці, яка останні роки його життя постійно доглядала за ним.

Заслухавши вступне слово представника заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с. 9).

Зі свідоцтва про народження заявниці вбачається, що остання народилася 18 грудня 1956 року, при народженні вона мала прізвище «Данькова» і її матір'ю була ОСОБА_7, водночас відомості про батька заявниці у свідоцтві відсутні (а.с. 8).

12 липня 1976 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_8 та взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_3» (а.с. 11).

Згідно довідки Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_3 фактично проживав з 05 серпня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Новгороді-Сіверському по пров. Весняному, 15 разом зі своєю донькою ОСОБА_2, тобто заявницею (а.с. 10).

З паспорта заявниці вбачається, що її місце проживання з 1984 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Аналіз досліджених судом документів, зіставлення наявних в них анкетних даних, а також показань свідків, які були допитані у судовому засіданні, свідчить про те, що ОСОБА_3 був батьком заявниці, при цьому відомості про його прізвище, ім'я та по батькові не були вказані у свідоцтві про народження заявниці, оскільки батьки останньої не перебували у шлюбі, у зв'язку з чим при народженні заявниці було дано прізвище її матері.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки заявниця, як донька ОСОБА_3, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України належить до першої черги спадкоємців останнього за законом, встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та заявницею необхідне останній для прийняття спадщини свого батька.

Стосовно встановлення факту постійного проживання заявниці та її батька ОСОБА_3 суд враховує, що статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що з 05 серпня 2004 року ОСОБА_3 постійно проживав до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, із заявницею, яка була його донькою, в будинку останньої, розташованому за адресою: АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_3 не був зареєстрований за місцем свого фактичного проживання.

З цього приводу суд враховує, що реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України та жодним чином не спростовує встановленого в ході судового розгляду факту спільного проживання заявника та його матері на день смерті останньої.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи той факт, що заявниця є донькою ОСОБА_3 і його спадкоємцем першої черги, встановлення факту постійного проживання заявниці з батьком на день смерті останнього має важливе значення для заявниці, оскільки підтвердить факт прийняття нею спадщини свого батька, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявниці відповідних майнових прав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Троїцька сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівській області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) є донькою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на день його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської областіпротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Чепурко