Постанова

Іменем України

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 712/6370/13-ц

провадження № 61-43017 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідачі: ОСОБА_5, Черкаська міська рада;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2018 року у складі судді Токової С. Є. та постанову апеляційного суду Черкаської області

від 18 липня 2018 року у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.; касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 18 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який був уточнений, до ОСОБА_5, Черкаської міської ради про відновлення меж землекористування та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1, за яким рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20 липня 1999 року № 61 закріплена земельна ділянка площею 1 086 кв. м.

У 1999 році він та ОСОБА_6, який був власником суміжної земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, почали приватизацію своїх земельних ділянок. 04 травня

1999 року вони підписали акти визначення та погодження меж, якими визначили межу між їхніми домоволодіннями прямою лінією.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2009 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20 липня 1999 року за № 61 у частині передачі йому

у власність земельної ділянки площею 1 000 кв.м. та державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки приватизація обох земельних ділянок проведена з помилками.

24 червня 2004 року ОСОБА_6 подарував належну йому земельну ділянку ОСОБА_5 - відповідачу у справі.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2011 року державний акт серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_5, скасовано, оскільки він змінює конфігурацію земельної ділянки, розташованої по

АДРЕСА_1 122 у м. Черкаси та порушує його права, як власника земельної ділянки.

Для виготовлення нового державного акта на землю, йому необхідно погодити межу із сусідами, проте ОСОБА_5 відмовляється їх погоджувати.

Рішенням комісії із вирішення земельних спорів у межах м. Черкаси

від 25 лютого 2013 року № 92 встановлену межу між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за фактичним використанням земельних ділянок, відповідно до плану встановлених меж, розробленого товариством з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект».

Зазначав, що відповідач не погоджується із необхідністю відновлення межі по прямій лінії між зазначеними будинками, яка його на думку, існувала ще до набуття ОСОБА_5 права власності на будинковолодіння і таке узгодження для неї є обов'язковим.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_4 просив суд відновити межу між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно акта встановлення та погодження меж та зведеного плану земельної ділянки АДРЕСА_1, які виготовило комунальне підприємство «Земля» прямою лінією довжиною 55 м. 16 см.

Справа переглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2018 року, з урахуванням виправлення описки, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Відновлено межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно із варіантом № 5 висновку будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року, яка позначена на зведеному плані додатку 8 червоним кольором та пронумерована у точках і прокладена за лінією 1-2-3-4; відрізок 1-2 довжиною 0,26 м. проходитиме по торцевій стороні огорожі, що належить ОСОБА_4, улаштованій по червоній лінії АДРЕСА_1; точка 1 знаходиться на кінцевій точці огорожі, що належить ОСОБА_4, улаштованій по червоній лінії АДРЕСА_1; відрізок 2-3 довжиною 49,50 м. прокласти до точки 3, яка знаходиться на куті будівлі літ «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 3-4 довжиною 5,43 м. прокласти по зовнішній поверхні стіни будівлі літ «В», що належить

ОСОБА_4; точка 3 знаходиться у точці фактичного розмежування земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по тильній стороні (примикання будівлі літ «К», що належить ОСОБА_5 до будівлі «В», що належить ОСОБА_4)

Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 після відновлення межі за даним варіантом буде складати 0,1093 га або 1093,2 кв.м. Земельна ділянка позначена на зведеному плані земельних ділянок блакитним кольором та має форму багатокутника з розмірами: по межі вздовж АДРЕСА_1 (по червоній лінії): 20,30 м; по суміжній межі із земельною ділянкою ОСОБА_5 (АДРЕСА_2): 0,26-49,50-5,43 м (по прямій лінії 55,18 м); по суміжній межі із земельною ділянкою

ОСОБА_7 (АДРЕСА_3): 54,90 м.; по тильній межі:

12,19-7,41 м. (по прямій лінії 19,60 м).

Площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 після відновлення межі за даним варіантом буде складати 0,0657 га або 657,2 кв. м. Земельна ділянка позначена на зведеному плані земельних ділянок рожевим кольором та має форму багатокутника з розмірами, по межі вздовж АДРЕСА_1 (по червоній лінії): 0,16-8, 28-2,80 м (по прямій лінії 11,22 м); по суміжній межі із земельною ділянкою ОСОБА_4 (АДРЕСА_1): 0,26-49,50-5,43 м (по прямій лінії 55,18 м); по суміжній межі із земельною ділянкою гр. ОСОБА_8 (по АДРЕСА_4): 3,75-2,99-3,14-3,20-3,05-3,02-4,31-3,23-3,31-5,47-7,78-5,40-6,56 м (по прямій лінії 55,20 м); по тильній межі: 4,51-7,82 м (по прямій лінії 12,33 м до умовної межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4; 12,49 м - по прямій лінії до фактичної точки розмежування.

Рішення районного суду мотивовано тим, що можливо відновити межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно з варіантом № 5 (із 7 запропонованих) висновку будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року, який є найменш обтяжливим для позивача та відповідача, проти якого не заперечував позивач.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2018 року змінено.

Відновлено межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно з варіантом № 6 висновку будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року, яка позначена на зведеному плані додатку 9 червоним кольором та пронумерована у точках, і прокладена за лінією 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12: відрізок 1-2 довжиною 0, 26 м. проходитиме по торцевій стінці огорожі, що належить ОСОБА_4, улаштованій по червоній лінії АДРЕСА_1 (фото № 1 на додатку 1 до висновку експерта), точка 1 знаходиться на кінцевій точці огорожі, що належить гр. ОСОБА_4, улаштованій по червоній лінії АДРЕСА_1 (фото № 1 на додатку 1 до висновку експерта); відрізок 2-3 довжиною 3,54 м. проходитиме по існуючій огорожі, виконаної із а/ц листів хвилястого профілю; відрізок 3-4 довжиною 7,65 м. проходитиме по існуючій дерев'яній та металевій огорожі; відрізок 4-5 довжиною 2,58 м. проходитиме по існуючій металевій огорожі; відрізок 5-6 довжиною 23,81 м. проходитиме до точки 6 (металевий стовпчик), яка знаходиться на відстані 0,75 м. від ближнього кута будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 6-7 довжиною 7,41 м. проходитиме паралельно до зовнішньої стіни будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 7-8 довжиною 0,61 м. проходитиме по зовнішній поверхні стіни будівлі літ. «Н», що належить ОСОБА_5, точка 8 знаходиться на зовнішній поверхні стіни будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 8-9 довжиною 3,17 м. проходитиме по зовнішній поверхні стіни будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 9-10 довжиною 1,35 м. проходитиме по зовнішній поверхні стіни будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 10-11 довжиною 0,32 м. проходитиме по зовнішній поверхні стіни будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; відрізок 11-12 довжиною 5,43 м. проходитиме по зовнішній поверхні стіни будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4; точка 12 знаходиться у точці фактичного розмежування земельних ділянок

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по тильній стороні (примикання будівлі літ. «К», що належить ОСОБА_5, до будівлі літ. «В», що належить ОСОБА_4 (фото № 12 на додатку 1 до висновку експерта).

Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 після відновлення межі за даним варіантом буде складати 0,1091 га. або 1090,6 кв. м. Земельна ділянка позначена на зведеному плані земельних ділянок блакитним кольором та має форму багатокутника з розмірами: по межі вздовж АДРЕСА_1 (по червоній лінії): 20,30 м; по суміжній межі із земельною ділянкою гр. ОСОБА_5 (АДРЕСА_2): 0,26-3,54-7,65-2,58-23,81-7,41-0,61-3,17-1,35-0,32-5,43 м. (по прямій лінії 55,18 м); по суміжній межі із земельною ділянкою гр. ОСОБА_7 (АДРЕСА_3): 54,90 м.; по тильній межі: 12,19-7,41 м. (по прямій лінії 19,60 м).

Площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 після відновлення межі за даним варіантом буде складати 0,0660 га. або 659,8 кв. м. Земельна ділянка позначена на зведеному плані земельних ділянок рожевим кольором та має форму багатокутника з розмірами: по межі вздовж АДРЕСА_1 (по червоній лінії): 0,16-8,28-2,80 м. (по прямій лінії 11,22 м); по суміжній межі із земельною ділянкою гр. ОСОБА_4 (АДРЕСА_1): 0,26-3,54-7,65-2,58-23,81-7,41-0,61-3,17-1,35-0,32-5,43 м. (по прямій лінії 55,18 м); по суміжній межі із земельною ділянкою гр. ОСОБА_8 (по АДРЕСА_4): 3,75-2,99-3,14-3,20-3,05-3,02-4,31-3,23-3,31-5,47-7,78-5,40-6,56 м. (по прямій лінії 55,20 м); по тильній межі: 4,51-7,82 м. (по прямій лінії 12,33 м. до умовної межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4; 12,49 м. - по прямій лінії до фактичної точки розмежування. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишено за сторонами.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість відновлення меж між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, однак невірно обрав варіант № 5 висновку будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року, оскільки даний варіант не є найменш обтяжливим для позивача та відповідача, так як за цим варіантом необхідно частково розібрати будівлі

літ. «К» та літ.»Н», які належать ОСОБА_5 Зазначено, що варіант № 6 висновку будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року є найбільш сприятливим для позивача та відповідача, у меншій мірі, ніж варіант № 5 порушує права обох сторін, у більшій мірі відповідає визначеним площам земельних ділянкам та розташованим будівлям на них і не передбачає знесення будь-яких господарських будівель.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що змінюючи рішення суду першої інстанції та обираючи варіант № 6 висновку будівельно-технічної експертизи

від 21 березня 2016 року, судом апеляційної інстанції не досліджено питання чи відповідають будівлі літ. «К» та літ. «Н», які знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_5, правовстановлюючим документам та чи законно вони розміщені саме в тому місці, в якому вони відображені у висновку будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року. Будівля літ. «Н» є самочинною спорудою, яка розміщена частково на земельній ділянці позивача, що порушує

його права та законні інтереси. ОСОБА_4 вважає, що часткове розбирання будівлі літ. «Н» для встановлення належної межі між суміжними ділянками, не порушує законні інтереси ОСОБА_5

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_4, у якому частково підтримує доводи позивача щодо скасування постанови суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Касаційна скарга мотивована тим, що земельний спір щодо відновлення межі підлягав судовому розгляду за умови наявності у сторін права власності на земельні ділянки, або виключно після прийняття рішення чи бездіяльності органу місцевого самоврядування та непогодження з ним позивача.

У ОСОБА_4 відсутнє право власності на земельну ділянку площею

1000 кв. м. відновлення межі, якої він вимагає. Судами не взято до уваги рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2010 року, яким ОСОБА_4 встановлено площу і розмір земельної ділянки. Тому ОСОБА_5 вважає, що прийняття рішення судами першої та апеляційної інстанцій є недотримання норм статей 125, 128 ЗК України. Також зазначено, що після повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, позивач у судовому засідання заяви про зміну предмету та підстав позову не подавав. Разом з тим, в оскаржуваних судових рішеннях зазначено про уточнення позивачем позовних вимог щодо відновлення межі між домоволодіннями відповідно до висновку експертизи, проведеної за клопотанням позивача.

У вересні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_5, у якому вважає її касаційну скаргу необґрунтованою. Зазначає, що він набув право на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 15 грудня 1995 року, коли придбав розташований на вказаній земельній ділянці житловий будинок та прибудинкові споруди. Тому, посилання у касаційній скарзі ОСОБА_5 на статтю 152 ЗК України безпідставні. Також зазначено, що нова редакція ЦПК України набула чинності 15 грудня 2017 року. На момент набуття чинності зазначеної редакції клопотання позивача про уточнення позовних вимог було подане та прийняте районним судом й розглянуто.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Стаття 16 ЦК України визначає перелік способів захисту порушених прав та інтересів у суді.

Згідно із частинами другою, третьою та п'ятою статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Аналогічна норма передбачена статтею 55 Закону України «Про землеустрій».

Згідно із частиною першою статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 щодо відновлення межі між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вірно застосувавши положення статі 152 ЗК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що варіант № 6 висновку будівельно-технічної експертизи

від 21 березня 2016 року є найбільш сприятливим для сторін у справі.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що земельний спір щодо відновлення меж земельної ділянки підлягав судовому розгляду за умови наявності у сторін права власності на земельні ділянки або виключно після прийняття рішення чи бездіяльності органу місцевого самоврядування та непогодження з ним позивача є безпідставні, оскільки зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні.

Посилання у касаційній скарзі ОСОБА_5 про те, що судами не взято до уваги рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня

2010 року, яким позивачу ОСОБА_4 встановлено площу і розмір земельної ділянки, не беруться судом до уваги, так як зазначене рішення не має преюдиціального значення.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції не забезпечив всебічне й повне з'ясування обставин справи, належну оцінку наданим доказам є безпідставними, так як суд оцінив усі варіанти судової експертизи та обрав той, що найменш обтяжливий для сторін, мотивував своє судове рішення.

Інші доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня року

у незміненій частині та постанову апеляційного суду Черкаської області

від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк