РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2131/17

14 травня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з'явився

представника позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/2131/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, постійні сварки, в зв'язку з чим більше не підтримуються подружніх стосунків більше двох місяців, не спілкуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить виключно формальний характер. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що буде суперечити її інтересам.

Позивач у судове засідання не з'явилася. У своїй позовній заяві просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно приписів ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Малолюбашанською сільською радою Костопільського району Рівненської області, 19.08.1997 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис за №14.

Від шлюбу сторони мають двох дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та одну повнолітню доньку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600 грн.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 640 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №ПН55 від 28.09.2017 року /а.с.1/. Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає до повернення судовий збір в сумі 320,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 142, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19.08.1997 року Малолюбашанською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №14.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з державного бюджету судовий збір у розмірі 320 /триста двадцять/ гривень, сплачений згідно квитанції №ПННОМЕР_3 від 28.09.2017 року при поданні позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Виконання рішення у частині повернення судового збору доручити управлінню Державної казначейської служби України в Костопільському районі Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ. В. Левчук