Дата документу 23.11.2018 Справа № 318/905/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/905/18
Провадження №22-ц/807/580/18
Головуючий в 1-й інстанції - Васильченко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Камя`нсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року, ухвалене в м. Кам'янка-Дніпровська у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про стягнення аліментів повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання, вказуючи, що він є сином ОСОБА_4 В 2017 році він вступив до КВНЗ «Запорізький медичний коледж» ЗОР денного відділення «Лікувальна справа» І рівня акредитації. Навчання на бюджетній основі. Термін навчання - до ІНФОРМАЦІЯ_6, стипендію не отримує, мешкає на орендованій квартирі, за яку треба сплачувати кошти. Батько надавав кошти на його утримання на підставі рішення суду у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з 29.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5. Після припинення стягнення аліментів батько ухиляється від надання допомоги сину. У зв'язку з тим, що він продовжує навчатися та весь свій вільний час присвячує навчанню, то не має можливості працевлаштуватись і матеріально себе забезпечувати. Відповідач матеріальної допомоги на період навчання в добровільному порядку в повному обсязі не пропонує. Просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи із дня звернення до суду з позовною заявою до кінця терміну навчання, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішенням Камя`нсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 про стягнення аліментів на навчання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2, с. Новодніпровка, Кам'янсько-Дніпровський район, Запорізька область, 71331, фактично проживає АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2, с. Новодніпровка, Кам'янсько-Дніпровський район, Запорізька область, 71331) аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 26.04.2018 року і до закінчення навчання - по 30.06.2020 р., але не більше ніж як до досягнення ним 23 років. Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2, с. Новодніпровка, Кам'янсько-Дніпровський район, Запорізька область, 71331, фактично проживає АДРЕСА_3) в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково стягнувши аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/12 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 26.04.2018 року і до закінчення навчання до ІНФОРМАЦІЯ_6, але не більше як до досягнення сином віку 23 років, за винятком періоду канікул.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є, те що судом першої інстанції не враховано, що відповідач у справі не працює у зв'язку зі станом здоров'я і надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на утримання сина не має можливості, в зв'язку з чим, на думку особи, що подала апеляцію, позов необхідно задовольнити частково і стягнути аліменти у розмірі 1/12 частки від усіх видів заробітку, виключивши з періоду місяці літніх канікул (липень та серпень).

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_5 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна карга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з підстав наведених в рішенні.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, про стягнення аліментів з відповідача на його користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 26.04.2018 року і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 180, 182, 183 СК України та виходив з обов'язку батька утримувати своїх дітей. При цьому, суд першої інстанції перевірив матеріальний стан відповідача, врахував стан здоров'я та можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Проте до таких висновків суд першої інстанції дійшов без повного і всебічного з'ясування фактичних обставин справи, прав і обов'язків сторін, а тому з ними не можна повністю погодитися.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.03.2000 р. (а.с. 5).

Згідно копії довідки «Запорізького медичного коледжу» Запорізької обласної ради від 05.04.2018 р. № 186 ОСОБА_5 є студентом ІІ «А» курсу КВНЗ «Запорізький медичний коледж» з 01.09.2017 р., навчання на бюджетній основі, строк закінчення навчання 30.06.2020 р. (а.с. 8).

Матір'ю позивача ОСОБА_6 28.08.2017 р. був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1, згідно п 4.1 вказаного договору вартість орендної плати за один місяць складає дві тисячі грн. (а.с. 10).

ОСОБА_5 на період навчання доходи не нараховувались, що підтверджується копією довідки про доходи № 85 КВНЗ «Запорізький медичний коледж» (а.с. 9).

Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини, яка навчається не надає.

Вирішуючи спір, суд на підставі поданих сторонами доказів прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання.

За положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд попередньої інстанції, ухвалюючи рішення не врахував, що відповідач на час ухвалення рішення не працює і вказаний судом першої інстанції розмір аліментів може привести до суттєвого погіршення його матеріального стану.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема при визначенні розміру аліментів не надав належної оцінки поданим доказам.

Враховуючи вказані обставини та вимоги закону, колегія суддів вважає, що рішення Камя`нсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на навчання, слід змінити, зменшивши розмір стягнення з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу). В іншій частині рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Доказів зменшення розміру аліментів до 1/12 частки від усіх видів заробітку апеляційна скарга як і матеріали справи не містять. Відповідач по справі є досить молодою (ІНФОРМАЦІЯ_4) та працездатною особою, яка повинна як батько створити своїй дитині умови як для фізичного так і освітнього розвитку. Враховуючи також те, що за доводами самого ж відповідача (а.с. 32) мати позивача не має самостійного доходу бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, яку (дитину) вона народила в іншому шлюбі.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу виключення з періоду стягнення аліментів місяців літніх канікул, то суд апеляційної інстанції зауважує, що приписи Сімейного Кодексу України не передбачають виключень певних проміжків часу з періоду стягнення аліментів. Також докази у справі в цій частині не вказують на те, що в період канікул позивач не буде потребувати коштів на харчування, проживання та відпочинок тому вказані вимоги апеляційної скарги є безпідставними..

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Камя`нсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року у цій справі змінити в частині визначення розміру аліментів змінивши його з 1/4 до вірної 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_4.

Решту рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 23 листопада 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков