Провадження № 2/761/2563/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 25.05.2017 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений усний договір позики. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 надав відповідачу позику у розмірі 3 500,00 доларів США, строком до 25.06.2017 року, що підтверджується розпискою. Також, відповідно до умов, вказаних в розписці, відповідач зобов'язався у разі прострочення виконання грошового зобов'язання сплатити на корить ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленої пені у розмірі 1% від суми прострочення за кожен день простроченої суми. Станом на 12.07.2017 р. за офіційним курсом НБУ сума позики становить у національній валюті 91 070 грн. 00 коп. З моменту передачі коштів по десь звернення до суду із позовом, відповідач позику не повернув. У зв'язку, з невиконанням умов договору позики відповідачем підлягають стягнення з нього на користь позивача пеня від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 16 392 грн. 60 коп. Тому, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму в загальному розмірі 107 462 грн. 60 коп. та судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 23 лютого 2018 у справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Встановлено, 25.05.2017 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений усний договір позики.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 надав відповідачу позику у розмірі 3 500,00 доларів США, строком до 25.06.2017 року, що підтверджується розпискою.

Як зазначено у позовній заяві, станом на 12.07.2017 р. за офіційним курсом НБУ сума позики становить у національній валюті 91 070 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивачем було долучено до матеріалів справи оригінал розписки від 25.05.2017 р., тому суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено, в розумінні положень ЦК України, договір позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання, грошові кошти до 25.06.2017 р. не повернув.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин та отримано доказів, які б свідчили про виконання відповідачем умов за договором позики, тому суд дійшов до висновку про задоволення вимоги про стягнення боргу в розмірі 91 070 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до умов, вказаних в розписці, відповідач зобов'язався у разі прострочення виконання грошового зобов'язання сплатити на корить ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленої пені у розмірі 1% від суми прострочення за кожен день простроченої суми.

Із наданого розрахунку вбачається, що з 25.06.2017 р. по 12.07.2017 р. (18 днів) сума прострочення позики становить 16 392 грн. 60 коп., що також підлягає стягненню з відповідача.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги ту обставину, що під час розгляду справи не отримано доказів виконання умов договору позики від 25.05.2017 р. та з огляду на вимоги чинного законодавства України, які передбачають стягнення сум зазначених позивачем, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 074 грн. 62 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 525, 1046,1047,1048 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2) заборгованість за договором позики в загальному розмірі 107 462 грн. 60 коп.

Стягнути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2) судові витрати в розмірі 1 074 грн. 62 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року

Суддя: