Справа № 640/6945/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку, надвірних будівель та земельної ділянки в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з подальшим уточненням просить провести розподіл житлового будинку №44 по вул. Зоряній в м. Харкові та надвірних будівель і земельної ділянки в натурі, між співвласниками, згідно п'ятого варіанту експертизи від 12.07.2017р.; виділити в користування позивача в житловому будинку №44 по вул. Зоряній в м. Харкові житлову кімнату 1-3 площею 15,3 кв.м., 1-4 площею 8,8 кв.м. Разом по житловим приміщенням 24,1 кв.м., вартістю 45823 грн. По надвірним спорудам виділити позивачу: гараж «Д» і «Ж», частину огорожі №3, ворота №4, №5, частину огорожі №6, ? дворового водопроводу №7, що складає 495/1000, замість ? частини. Разом по надвірним спорудам на 60681,5 грн., а усього позивачу (1 співвласник) виділити будівель і споруд на суму 106504,50 грн., (107561,50-106504,50), що менше на 1057 грн. від ? покладеної позивачу ідеальної частки, з площею 24,1 кв.м., що на 5,4 кв.м. (29,5-24,1) менше чим покладено, що складає 495/1000, замість ? частини; відповідачу ОСОБА_4 виділити в житловому будинку №44 по вул. Зоряній в м. Харкові: житлову кімнату 1-2 площею 6,7 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 12,2 кв.м., душову 1-1 площею 8,1 кв.м., кухню 1-6 площею 7,0 кв.м., вбиральня 1-7 площею 0,9 кв.м. Разом по житловим приміщенням 34,9 кв.м., вартістю 65734 грн. По надвірним спорудам: «а1»- тамбур, «а2» - ганок, сараї «Б» і «З», льох «В», вбиральню «Г», частину огорожі №3, частину огорожі №6, ? частину дворового водопроводу №7. Разом по надвірним будівлям на 42884,50 грн. Усього на 108618,50 грн., що на 1057 грн. більше від ідеальної частки (108618,50-107561,50), більше чим покладено, з площею 34,9 кв.м., що на 5,4 кв.м. (34,9-29,5) більше чим покладено на її частку, що складає 505/1000, замість ? частини; перерозподілити ідеальні частки та визнати за позивачем право власності на 495/1000 житлового будинку №44 по вул. Зоряній в м. Харкові, замість ? частини житлового будинку в цьому ж будинку; за ОСОБА_4 визнати право власності на 505/1000 житлового будинку №44 по вул. Зоряній в м. Харкові замість ? частини житлового будинку в цьому ж будинку; виділити на належну позивачеві ? частину земельну ділянку, площею 319,5 кв.м. з повною ізоляцією від відповідача; встановити земельний сервітут №1 площею 5,3 кв.м. на користь позивача (першого співвласника) для прокладання та експлуатації водопроводу (додаток №8 до експертизи). Межі земельних ділянок, що пропонуються виділити у користування позивача та відповідача по пятому варіанту експертизи (позначені на схемі червоним кольором) проходять таким чином: т. А поділяє межу земельної ділянки з домоволодіння №42 на відрізки розмірами 7,7м та 14,07 м: відрізок АБ проходить від межі з домоволодіння №42 по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ проходить від лінії розподілу літ. «А-1» розміром 2,52 м; відрізок ВГ проходить по прямій розміром 11,9 м.; відрізок ГД проходить по прямій розміром 7,14м.; відрізок ДЕ проходить по прямій розміром 4,75м; відрізок ЕЖ проходить по прямій розміром 2,1м; відрізок ЖЗ проходить по прямій розміром 14,71 м до межі по червоній лінії (вул. Зоряній) та поділяє її на відрізки розмірами 2,9м та 25,56м; зобовязати відповідача ОСОБА_4 не чинити позивачу перешкоди у доступі до будинку №44 по вул. Зоряній в м. Харкові та виконанні наступних робіт відповідно до варіанту пятого експертизи: демонтувати в зовнішній стіні приміщення 1-4 віконний блок; віконний проріз збільшити, улаштувати дверний блок. Прибудувати тамбір глибиною не менше 1,5м. У перегородках між приміщеннями 1-4 та 1-5 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи; у перегородці між приміщеннями 1-4 та 1-3 відновити дверний проріз, встановити дверний блок. У приміщенні 1-4 влаштувати кухню. Не чинити позивачу перепони в перенесенні гаражу літ. «Д» (споруда без фундаменту) на належну позивачу територію земельної ділянки, яку пропонується йому виділити. Улаштувати самостійні мережі електропостачання,

водопостачання, газопостачання, опалення та каналізації для кожної із квартир. Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку з улаштуванням окремих лазів (виходів) на горище 1-1 та 1-7 перегородку з дверним блоком; зобовязати відповідача ОСОБА_4 демонтувати у перегородках між приміщенням 1-2 та 1-3 дверні блоки, закласти двері. Між приміщеннями 1-1, 1-7 демонтувати перегородку з дверним блоком. У приміщенні 1-1 встановити перегородку, улаштувавши приміщення: коридору площею 5,0 кв.м., суміщеного санвузлу площею 4,0 кв.м. Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку з улаштуванням окремих лазів (виходів) на горище 1-1 та 1-7 перегородку з дверним блоком. Улаштувати самостійні мережі електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення та каналізації для кожної із квартир; та стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача витрати на проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 12.07.2017 р. у сумі 6606 грн., судовий збір в розмірі 1378 грн., витрати на надання правової допомоги у сумі 1500грн., грошову компенсацію у сумі 4213 грн. у звязку зі зменшенням належної частки позивача у праві власності, а всього 13697,00 грн. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 19.02.2014 року помер батько позивача та відповідача, та після його смерті вони оформили спадщину, кожний отримав по ? частини житлового будинку №44 літ. «А-1» з надвірними будівлями по вул. Зоряній, 44 в м. Харкові, та по ? частині земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Зоряна, буд. 44. Позивач запропонував відповідачу провести розподіл будинку, надвірних будівель та земельної ділянки в добровільному порядку, але вона відмовилась від даної пропозиції. У звязку з чим була проведена по справі експертиза, відповідно до якої позивач уточнив свої позовні вимоги і просить провести розподіл житлового будинку, надвірних будівель і споруд та земельної ділянки з відступом від ідеальних часток по пятому варіанту наданої експертизи, де позивач буде І співвласником. Також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати за проведення експертизи в розмірі 6606 грн, судовий збір в розмірі 1378 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн., та грошову компенсаці. У звязку зі зменшенням належної частки в розмірі 4213 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та вказав, що для відповідача найбільш сприятливим буде 3 варіант розподілу визнаний в експертизі, при умові, що відповідач буде першим співвласником, та сплачувати будь-яку компенсацію позивачеві відповідач категорично відмовляється.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що після смерті батька позивачем та відповідачем отримано свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких сторонам на праві спільної часткової власності належить по ? частці житлового будинку №44 з надвірними будівлями по вул. Зоряній в м. Харкові. Цей житловий будинок, частка у праві спільної часткової власності, на який спадкується, розташовано на земельній ділянці та в цілому складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовами, шлакобетон, загальною площею 61,9 кв.м. та житловою площею 43,0 кв.м., та будівлі, споруди до нього: сараї літ. «Б» та «З», льох літ. «В», вбиральня літ. «Г», гаражи літ. «Д» та «Ж», огорожі №3-6, колодязь №7.

Між сторонами виник спір щодо встановлення порядку користування даним нерухомим майном, тому позивач звернувся до суду за захистом свого права.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_2 по справі було призначено судово-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса.

До суду надійшов висновок судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №706/11508/11509, складеного 05.06.2017 року, відповідно до якого надано шість варіантів розподілу домоволодіння по вул. Зоряній, 44 в м. Харкові в натурі з відступом від ідеальних часток співвласників, із забезпеченням максимально можливої ізоляції один від одного, з переліком переобладнань, які необхідно виконати за варіантами, розрахунком компенсації співвласнику, частка якого менше ідеальної частки, та надано шість варіантів поділу земельної ділянки у відповідності з частками у праві спільної часткової власності. При чому по земельній ділянці домоволодіння по вул. Зоряній, 44 в м. Харкові наявна невідповідність меж за кадастровою зйомкою межам за даними КП «ХМБТ».

Позивачем обрано пятий варіант розподілу І співвласника за даною експертизою, відповідно до якого І співвласнику пропонується виділити будівель і споруд на суму 106504,50 грн., що на 1057 грн. менше чим покладено з площею 24,1 кв.м., що на 5,4 кв.м. менше чим покладено, ідеальні частки співвласників за даним варіантом І співвласник 495/1000, замість ?,

ІІ співвласник 505/1000, замість ?, та ІІ співвласнику на користь І співвласника необхідно сплатити грошову компенсацію у розмірі 1057 грн.

В судовому засіданні представник відповідача погодився і з 5 варіантом, але зазначив, що на долю відповідача повинні припадати приміщення як на І співвласника, але представник позивача категорично з цим не погодилась.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньої спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що правовідносини сторін регулюються нормою ст. 364 ЦК України.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Саме таких висновків дійшов суд касаційної інстанції у своїх ухвалах від 15 лютого 2012 року, від 25 квітня 2012 року, від 30 травня 2012 року, від 5 листопада 2012 року, від 21 листопада 2012 року, від 6 листопада 2011 року.

Проаналізувавши надані до суду варіанти розподілу, найбільш незначний відступ від ідеальних часток співвласників та помірну грошову компенсацію встановлено дійсно лише 5 варіантом розподілу, але представник відповідача категорично на нього не погоджується, та не погоджується сплачувати будь-яку компенсацію за даним варіантом, але вказує, що оптимальним для нього є 3 варіант розподілу, відповідно до якого І співвласнику пропонується виділити будівель і споруд на суму 83884,50 грн., що на 23677 грн. менше чим покладено з площею 24,1 кв.м., що на 5,4 кв.м. менше чим покладено, ІІ співвласнику пропонується виділити будівель і споруд на суму 131238,50 грн., що на 23677 грн. більше чим покладено з площею 34,9 кв.м., що на 5,4 кв.м. більше чим покладено, та ідеальні частки співвласників становлять: І співвласник 39/100 замість ?, ІІ співвласник 61/100, замість ?, при цьому грошову компенсацію необхідно сплатити ІІ співвласнику за користь І у розмірі 23 677 грн. Проте, представник позивача на даний варіант розподілу не згодна, та на розсуд суду він також є несправедливим та не забезпечить у рівній мірі захисту прав сторін. Представник позивача просила в судовому засіданні призначити іншу експертизу за клопотання відповідача, але представник відповідача вказане клопотання про призначення повторної експертизи заявляти відмовився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний будинок та надвірні будівлі можуть бути поділені за пятим варіантом указаного висновку експертизи, який передбачає незначний відступ від ідеальних часток співвласників (495/1000 частки одному співвласнику та 505/1000 - іншому) та помірну суму грошової компенсації - 1057 грн., відповідач відмовляється категорично її сплачувати, а компенсація можу бути надана лише за згодою другого співвласника, тому суд позбавлений можливості самостійно обрати будь-який варіант розподілу, який не порушувати права власників, оскільки покладення на сторін обов'язку здійснити необхідні будівельні роботи для перепланування будинку, а також стягнення компенсації за відступ від частки виходить за межі правової природи встановлення порядку користування житлом, оскільки по суті підміняє собою рішення про поділ будинку в натурі. Сторони згоди до цього варіанту не надійшли. А тому суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позову.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки від вирішення питання про виділ частки залежить вирішення спору щодо земельної ділянки, на якій розташований цей будинок, та враховуючи, що відповідно до висновку експерта по земельній ділянці домоволодіння по вул. Зоряній, 44 в м. Харкові наявна невідповідність меж за кадастровою зйомках за даними КП «ХМБТІ», суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову в повному обсязі, а тому підстав для стягнення судових витрат по справі та грошової компенсації у суду також не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку, надвірних будівель та земельної ділянки в натурі відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 04 березня 2018 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ