ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/109/18 Номер провадження 22-ц/814/24/18Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

з участю відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника позивача - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2018 року, постановлене суддею Гвоздиком А.Є.,

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_6, про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

09.02.2018 ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 44 860,00 грн. та судових витрат в розмірі 704,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 09.08.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належному йому на підставі генеральної довіреності автомобілю завдано пошкодження на суму 44 860,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. ОСОБА_4 неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно відшкодувати завдану шкоду, але одержував відмови, у зв'язку з чим звернувся до суду за відновленням порушеного права.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 44 860,00 грн., судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ОСОБА_2 судом визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 09.08.2017, а тому доводи відповідача про відсутність в його діях вини спростовуються належними доказами, які були предметом судового дослідження у межах справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Інших доказів, на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, суду не надано. Клопотання щодо проведення судової авто-технічної експертизи, заявлене відповідачем та його представником поза межами строку, встановленого нормами ЦПК України для подачі такого клопотання, у зв'язку з чим відхилено. При визначенні розміру матеріальної шкоди районний суд враховував надані позивачем розрахунки ремонту автомобіля, якими підтверджена вартість проведених ремонтних робіт.

Із рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та направити справу на новий розгляд до Диканського районного суду Полтавської області.

Вважає, що районний суд при прийнятті оскаржуваного рішення взяв до уваги неналежні докази, а саме дефектний акт ФОП ОСОБА_7 від 19.01.2018, де зазначена лише вартість деталей і вартість виконуваних робіт, та не з'ясував, чим обумовлена їх вартість.

Не погоджується з розміром його, як відповідача, відповідальності, оскільки не враховано фізичний знос пошкодженого автомобіля, тоді як строк його експлуатації близько 23 років.

Наголошує, що районним судом прийнято рішення передчасно та з порушенням норм ЦПК України без проведення автотоварознавчої експертизи, яка на думку, відповідача, є обов'язковою для визначення розміру матеріальної шкоди.

23.06.2018 позивачем подано відзив, у якому він заперечує доводи апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції ухвалою Апеляційного суду Полтавської області задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу для вирішення питання щодо дійсного розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_4 внаслідок зазначеної ДТП./а.с.149-150/

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №-11-18 від 2010.2018 вартість матерального збитку, завданого ОСОБА_4, володільцю автомобіля HyundaiLantra, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП, що сталася 09.08.2017р., становить 22 609,68 грн./а.с.181/

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.10.2018 на підставі ст.31 ЦПК України справа № 524/109/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 прийнята до провадження.

У суді апеляційної інстанції відповідач та його представник наполягали на частковому задоволенні апеляційної скарги та зміні розміру стягнутого з нього на користь відповідача матеріального відшкодування до розміру, визначеного вказаним висновком експерта.

Позивач та його представник заперечували доводи апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. При цьому враховує наступне.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що 09.08.2017 близько 10 год.10 хв. по вул. Незалежності в смт.Диканька Полтавської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, допустив зіткнення з автомобілем HyndayLantra, реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв обабіч проїзної частини, чим порушив вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 22.09.2017 по справі № 529/834/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в сумі 340,00 грн. Указана постанова набрала законної сили 03.10.2017. /а.с. 13/

Відповідно до дефектного акту, складеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7, щодо необхідності ремонту автомобіля ХундайЛантра, державні номерні знаки НОМЕР_1, 1995 року випуску становить: необхідні деталі для ремонту кузова автомобіля - 14 160,00 грн.; фарбування деталей з матеріалами - 15 600, 00 грн., вартість виконуваних робіт -15 100,00 грн. /а.с.18/

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача 44 860,00 грн. матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача завдано матеріальних збитків у розмірі, визначеному вказаним дефектним актом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо вини відповідача у заподіянні позивачу матеріальних збитків, оскільки ці обставини встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП (справа № 529/834/17) та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не доказується при розгляді даної справи.

За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на встановлені обставини та викладені норми цивільного права, що регулюють деліктні правовідносини, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності порушень ПДР в діях позивача з посиланням на рішення виконавчого комітету Диканської селищної ради «Про встановлення дорожніх знаків 3.34 «Зупинка заборонена» біля Диканського РБК» та фотосхему місця розташування дорожнього знаку. Реалізація виконання вказаного рішення не спростовує вини відповідача у вказаній ДТП та не стосується предмета спору про відшкодування майнової шкоди. /а.с. 67,68/

Однак апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду щодо доведеності розміру заподіяної шкоди, визначаючи його за дефектним актом.

Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків.

З урахуванням викладених вимог щодо належності та допустимості доказів наданий позивачем у підтвердження матеріального збитку дефектний акт не є належним доказом. Районний суд помилково на дану обставину уваги не звернув та в порушення вимог ч.5 ст.12 ЦПК України щодо обов'язку сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, безпідставно відхилив клопотання відповідача щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості матеріального збитку.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 011018, від 20.10.2018, проведеної під час розгляду справи в апеляційній інстанції вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_4, володільцю автомобіля HyundaiLantra, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП, що сталася 09.08.2017 складає 22 609,68 грн. /а.с. 172-194/

Зазначений висновок експерта позивачем в апеляційнійінстанції не спростований, є належним та допустимим доказом розміру заподіяної позивачу шкоди. Тому апеляційний суд приходить до висновку про зміну рішення районного суду в частині визначення до стягнення розміру матеріальної шкоди та відповідно в частині розподілу судових витрат з урахуванням передбаченого ст. 141 ЦПК України принципу пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 50 відсотків, відповідач має відшкодувати позивачу половину судового збору за подання позову, тобто 352,00грн. (704,00х1/2), а позивач відповідачу 50 відсотків судового збору за апеляційну скаргу - 528,60грн. (1057,21 х1/2)./а.с.1,91/

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2018 року-змінити в частині визначення розміру матеріальної шкоди та судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зменшити розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з 44 860,00 грн. до 22 609,68 грн. та розподілені судові витрати з 704,00 грн. на 352,00 грн.

В іншій частині рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_4на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 528,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 .11.2018.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді Ю.В.Дряниця

О.В. Чумак