КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/13463/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3877/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Ул'яновської О.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, скасування запису,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства.(а.с.1-5)

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі. (а.с.20)

25 вересня 2018 року представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Ковалевський Є.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. (а.с.189-190)

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року клопотання представника відповідача Ковалевського Є.В. про закриття провадження по справі задоволено, провадження по справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М., треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, скасування запису закрито. (а.с.191-193)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_9 просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про закриття провадження у справі. На обґрунтування скарги зазначив, що судом зроблено помилковий висновок, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вказував, що заявлені позивачем вимоги стосуються правовідносин, що виникли з договірних відносин, а саме договору іпотеки № 79638 від 13 березня 2008 року, та мають вирішуватися судом за правилами ЦПК України. (а.с.195-198)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_10 підтримала скаргу і просила її задовольнити. Представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - адвокат Ковалевський Є.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. (а.с. 210-227)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з наявності підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства. (а.с.191-193)

З таким висновком колегія суддів не погодилась, виходячи з наступного.

Обґрунтувавши заявлені вимоги позивач зазначив, що 13 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки № 79638, згідно якого позивач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 69,40 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

20 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. було здійснено запис про право власності 14313171 про реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на зазначену квартиру.

Оскільки ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не погоджував з позивачем ринкову вартість предмета іпотеки і розміру заборгованості, письмових вимог та повідомлень позивачу не направляв, не дотримав положень пунктів 5.2.1 та 5.2.2 Договору іпотеки, а на час відчуження майна у квартирі були зареєстровані та проживали неповнолітні діти (ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2), проте при здійсненні переоформлення вищевказаної квартири, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М. не отримував відповідного дозволу органу опіки та піклування, не направляв позивачу жодних повідомлень, згоди позивача на відчуження квартири не отримував, внаслідок чого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» протиправно заволодів іпотечним майном, дії відповідачів вважав такими, що вчинені з порушенням умов укладеного між сторонами Договору іпотеки № 79638 від 13 березня 2008 року та чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене та пославшись на положення ст.ст. 391, 392 ЦК України, правову позицію Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом в порядку цивільного судочинства і просив визнати вищезазначені дії протиправними, скасувати реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на квартиру, загальною площею 69,40 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та відновити реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.1-5)

Заперечуючи проти заявленого позову представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» зазначав, що останнє набуло від АКІБ «УкрСиббанк» прав кредитора та іпотекодержателя за укладеними договором факторингу та договору про відступлення права вимоги, а тому, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» скористалось добровільним (позасудовим) врегулюванням зобов'язальних відносин щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 100-106)

Частиною 3 ст. 3 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України (у цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

З установлених судом обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1, який є боржником і майновим поручителем та разом з останнім майновими поручителями боржника є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 договірних зобов'язань ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 березня 2007 року, і реалізацією прав Іпотекодержателя за Іпотечним договором від 13 березня 2008 року № 79638 на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно із частиною 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами частини 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України ( пункт 1 частини 1 ст. 15 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі в 2016 році) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи суб'єктний склад цієї справи й те, що спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме: Кредитного та Іпотечного договорів, колегія суддів дійшла висновку про наявність між учасниками справи спору про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір суди мають вирішувати в порядку, визначеному нормами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права викладена Верховним Судом України у постанові від 14 червня 2016 року у справі № 826/4858/15, де зазначено, що не є спором адміністративної юрисдикції спір з органом державної реєстраційної служби при оскарженні запису та рішення про право власності у разі, коли спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди і виникають з договірних відносин, а тому мають вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2018 року (справа № 804/14296/15).

Крім того, таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15; від 21 березня 2018 року № 802/1792/17-а, від 29 травня 2018 року у справі № 826/19487/14 та від 06 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 22 серпня 2018 року у справі № 820/4673/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 816/1604/17.

Оскільки позовні вимоги у даній справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», який є відповідачем у справі та не є суб'єктом владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на участь у спорі відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М., який діючи як реєстратор наділений функціями суб'єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, перешкоджає подальшому провадженню у справі, з огляду на положення пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 23 листопада 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

Д.Р.Гаращенко