Дата документу 22.11.2018 Справа № 336/4126/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3018/18 Головуючий у 1 інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/937/18 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 86 117,87 грн. за кредитним договором №б/н від 13 листопада 2012 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2018 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 23.10.2018 року справу передано у провадження судді-доповідача Кримської О.М.., суддів Бєлки В.Ю. , Дашковської А.В.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року задоволено клопотання АТ КБ «Приватбанк», поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження на підставі ст. 274 ЦПК України

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Визнаючи неподаною позовну заяву та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк не виконані.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком судді суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2018 року позовна заява була залишена без руху, оскільки позовна заява не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, а лише зазначено, з чого складається загальна сума стягнення, розрахунок по кожній складовій із загальної суми, що стягується (відсотки за користування кредитом, пеня, штрафи) відсутній, та надано строк для усунення недоліків не пізніше десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з доданими до неї документами.

Крім того, позивачем не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо факту надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем або не зазначено про відсутність у позивача цих доказів. Також серед поданих позивачем письмових доказів наявні належним чином не завірені копії, не зазначено про наявність у позивача або у іншої особи оригіналів таких письмових доказів, а засвідчені копії не містять прізвища особи, що їх засвідчила і дати такого засвідчення, що унеможливлює ідентифікувати цю особу, як учасника справи.

07 вересня 2018 року на виконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху 24 липня 2018 року позивач надав заяву у відповідь на ухвалу суду з доданою роздруківкою руху коштів по рахунку відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2018 року визнано позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» неподаною оскільки позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, а саме: не надано обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються з наведенням формули, за якою проведено розрахунок заборгованості відповідача.

За змістом ст.175 ЦПК України позивач (заявник) на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому частинами 5, 7 статті 83 ЦПК України, визначено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

З наведеного вбачається, що позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, а тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні заяви залишати її без руху та повертати заявнику.

При цьому, п.7 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що саме у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

З наведеного вбачається, що питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, та, у разі висновку суду про його необґрунтованість, він може бути залишений без задоволення. Тобто суд не вправі з цих підстав залишити позовну заяву без руху та повертати заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі довіреності № 8332-К-Н-О від 31.08.2017 року ОСОБА_4 уповноважується представляти інтереси Банку в органах державної влади, судах загальної юрисдикції.

Згідно вимог 5.27 Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації (ДСТУ 41563-2003), відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Як вбачається зі змісту вказаної довіреності, представник уповноважений представляти інтереси банку, зокрема, в місцевих загальних судах, з усіма правами, які надані позивачеві, відповідачеві, третій особі. Для цього йому надається право подавати позови, будь-які інші процесуальні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, в тому числі цієї довіреності.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2018 року у цій справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова складена 22 листопада 2018 року.

Головуючий О.М.Кримська

Судді: А.В.Дашковська

В.Ю.Бєлка