Справа № 473/911/18
РІШЕННЯ

іменем України

"10" травня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: прокурора Романенко Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року Вознесенська місцева прокуратура Миколаївської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди в розмірі 4 858 грн. 24 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управлінням соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_2 була призначена тимчасова допомога на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів, яка виплачувалася їй з січня 2013 року по червень 2016 року. Загальний розмір допомоги, що отримала ОСОБА_2, становить 18 768 грн. 04 коп.

Разом з тим, було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має у власності нерухоме майно, за рахунок якого останній в 2015, 2016 роках отримував прибуток, у звязку з чим мав можливість утримувати свою дитину.

Посилаючись на те, що внаслідок зазначених обставин виникла переплата державних коштів, позивач просив стягнути з відповідача суму тимчасової допомоги, яка була нарахована та виплачена ОСОБА_2 за період з лютого 2015 року по червень 2016 року в розмірі 4 858 грн. 24 коп.

Ухвалою суду від 29.03.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення, алогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, які зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України).

Разом з тим, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ч.8 ст. 181 СК України).

Механізм надання вказаної державної допомоги визначений Порядком призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 189 від 22.02.2006 року (з послідуючими змінами) (далі Порядку).

Відповідно до вказаного Порядку державна допомога призначається дитині віком до 18 років, зокрема, в разі коли рішення про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернуто стягнення (п.п.2,3 Порядку).

Її призначення здійснюється кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами, відповідно до положень п.п. 7,8,8-1 Порядку та за відсутності обставин, передбачених п. 10 Порядку.

Зокрема, виплата державної допомоги припиняється в разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину.

В такому випадку суми наданої тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, що передбачено ч.10 ст. 181 СК України та узгоджується з положеннями п. 12 Порядку.

Так, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2, відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2012 року, був зобовязаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: Дарї, ІНФОРМАЦІЯ_1, Тараса, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2012 року та до досягнення ними повноліття.

На підставі обумовленого рішення був виданий виконавчий лист, який був предявлений до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського МРУЮ ГУЮ Миколаївської області.

Проте, як слідує з матеріалів справи рішення суду відповідачем ОСОБА_2 не виконувалося, про що свідчать довідки, видані виконавчою службою за місцем його виконання. Відповідачем, з дотриманням вимог ст.ст. 12, 76-81 ЦПК України, зазначене не спростовано.

В звязку з чим ОСОБА_2 перебувала на обліку Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області як отримувач тимчасової допомоги на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів.

Останній за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року було виплачено державної допомоги в розмірі 18 768 грн. 04 коп., з яких 4 858 грн. 24 коп. за період з 01.02.2015 року по 30.06.2016 року, згідно довідок, виданих Управлінням соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області за № 520/01-02 від 26.02.2018 року, за № 515 від 05.05.2018 року.

Разом з тим, встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка, загальною площею 8,9467 га, що розташована в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки, виданої Прибужанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області від 27.02.2018 року за № 264.04.07, останній в 2015, 2016 роках використовував обумовлену земельну ділянку за призначенням та отримував дохід. Проте, належних доказів щодо сплати відповідних коштів на утримання своєї дитини, відповідачем надано не було.

За такого, сума виплаченої тимчасової державної допомоги за період з 01.02.2015 року по 30.06.2016 року в розмірі 4 858 грн. 24 коп. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 259, 263 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області виплачену державну допомогу на дитину в розмірі 4 858 (чотири тисячі вісімсот пятдесят вісім) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь держави судові витрати в розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан