Справа № 603/693/18
Провадження №2/603/349/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. м.Монастириський

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участі секретаря судового засідання - Бішко І.М.

у відсутності сторін,

розглянувши у спрощеному провадженні в м.Монастириська цивільну справу № 603/693/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2, про визнання останньої такою, що втратила право користування житлом, а саме, житловим будинком що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги позивача мотивовані тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом. В даному будинку крім неї зареєстрована ОСОБА_2.

Протягом останніх п'ятнадцяти років відповідач не проживає у вказаному житловому будинку.

Крім цього позивач посилається на ст. 405 ЦК України згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 04.10.2018 року про відкриття провадження в справі вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ІІІ. Позиції сторін.

Протягом п'ятнадцяти днів відповідачем до початку розгляду справи по суті не було подано: заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з обґрунтуванням причин такого заперечення, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи за допомогою розміщення повідомлення на WEB сторінці Монастириського районного суду Тернопільської області.

Клопотання про відкладення розгляду справи з причин зазначених в ч. 4 ст. 279 ЦПК України сторонами не подано.

Згідно п. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21128222 від 03.12.2008 року, реєстраційний №21651292, виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину / ВМА №127943 / 29.10.2008 / Монастириська державна нотаріальна контора / зареєстровано в реєстрі за №2954.

Згідно довідки виданої Монастириською міською радою за №2318 від 20.09.2018 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, крім власника житлового будинку зареєстрована його дочка - ОСОБА_2, 1964 року народження - відповідач по справі.

Підставою звернення ОСОБА_1 з позовом про визнання втрати ОСОБА_2 права на користування житлом є відсутність останньої протягом року за місцем реєстрації.

Факт відсутності ОСОБА_2 за місцем реєстрації у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується Актом обстеження будинковолодіння від 20.09.2018 року, згідно якого встановлено, що у вищевказаному житловому будинку ОСОБА_2 на протязі останніх дев'яти років не проживає про що сусуди ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали відповідні розписки.

Жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірному будинку суду надано не було.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім'ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірному будинку.

За вказаних обставин судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 відсутня у житловому будинку АДРЕСА_1 понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України втратила право на користування спірним житлом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 141, 263, 282 ЦПК України, ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, 72 ЖК України, суд,, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_1), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1964 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування житлом, яке належить на праві власності ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Галіян