Справа № 2-1835/11
Провадження № 4-с/405/47/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ПАТ «ОТП Факторинг» на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 32003021) від 22.11.2017 року, винесену державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою, в якій просив скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.11.2017 року, винесену державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 (ВП № 32003021); зобовязати державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 закінчити виконавче провадження № 32003021.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.11.2017 року ним (заявником) була отримана постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.11.2017 року, винесена державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 (ВП № 32003021), при цьому, зазначене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835 від 16.03.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда, було розпочато 12.04.2012 року та повинно бути закінчено 12.10.2012 року на підставі ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 21.04.1999 року, відповідно до якої виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та на підставі п.6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавче провадження підлягає закінченню в разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного стягнення, у звязку з чим, виконавче провадження, яке відповідно до Закону має бути закінчено, - здійснюватися не може.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце проведення судового розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується штампом Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області з відміткою про отримання судової повістки 12.01.2018 року. Крім того, судом за вих. № 2-1835/11/3688/18 від 26.01.2018 року, було направлено на імя начальника Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 лист, який отримано Відділом 29.01.2018 року, в якому зобовязано забезпечити явку державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 в судове засідання, яке призначено на 07.02.2018 року, а також надати матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн. (ВП № 32003021), однак, державний виконавець в судове засідання, призначене на 07.02.2018 року не зявився, та витребувані судом матеріали виконавчого провадження в судове засідання надані не були, у звязку з чим скарга ОСОБА_1 судом була розглянута за наявними у справі матеріалами, при цьому, причини неявки державного виконавця суду не відомі, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Окрім того, за підписом начальника Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 на адресу суду надійшли заперечення на скаргу ОСОБА_1 за вх. № 485 від 09.01.2018 року, на обґрунтування яких зазначено, що на виконанні у Відділі знаходиться виконавчий лист № 2-1835, виданий 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-К00/025/2007 від 17.12.2007 року в розмірі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., з яких 1700 грн. судовий збір та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідно до вимог ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 21.04.1999 року) 12.04.2012 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника та направлено сторонам до відома та виконання. Оскільки виконання основного зобовязання забезпечено нерухомим майном, яке передано боржником (іпотекодавцем) стягувачеві (іпотекодержателю) в іпотеку державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за місцем знаходження предмета іпотеки: м. Кропивницький, пров. Інгульський, 24, для перевірки майнового стану боржника та проведення опису майна. Провести вищевказані виконавчі дії не виявилося можливим, оскільки двері до житлового будинку ніхто не відчиняв. За результатами виконавчих дій складено акти державного виконавця: від 16.09.2013 року, 21.11.2013 року, 21.11.2014 року, 12.12.2014 року. Норми ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року) визначають обовязок державного виконавця повести виконавчі дії до завершення виконавчого провадження і перевищення такого строку в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 129(1) Конституції України не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження. При цьому, положення п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону стосується відповідних видів стягнення, в яких судовим рішенням, виконання якого проводиться, визначений певний строк, до якого здійснюється виконання (зокрема, стягнення аліментів). Наведене стосується і періодичних платежів у випадках, визначених виконавчим документом їх регулярного стягнення до певної дати. У звязку з викладеним просив скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник заінтересованої особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце проведення судового розгляду скарги був повідомлений належним чином, подав заяву за вх. № 527 від 10.01.2018 року, в якій зазначив, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, окрім того, справу просив розглянути без участі представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши заявника ОСОБА_1, зваживши доводи, викладені в скарзі, дослідивши матеріали справи за даною скаргою, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 32003021) від 22.11.2017 року, винесену державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2, та зобовязання вчинити дії, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №1404-19, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З наданої заявником ОСОБА_1 інформації про виконавче провадження від 09.01.2018 року, судом встановлено, що на примусове виконання до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ було предявлено виконавчий лист № 2-1835, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн. (ВП № 32003021).

12.04.2012 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн. (ВП № 32003021).

Окрім того, заявником ОСОБА_1 надано також постанову від 12.04.2012 року, за змістом якої 12.04.2012 року державним виконавцем Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн. (ВП № 32003021), при цьому, судом відзначається аналогічний номер виконавчого провадження та виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн. Крім того, судом відзначається, що у зазначеній постанові державним виконавцем Лінецькою Л.С. зазначено Фортечний ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, разом з тим, відповідно до інформації управління містобудування та архітектури Міської ради м. Кропивницького від 16.01.2018 року № 622 на запит ОСОБА_1 Кіровський район перейменовано у Фортечний район на підставі розпорядження Кіровоградського міського голови від 19.02.2016 року № 24 «Про перейменування вулиць, провулків та інших обєктів топоніміки міста», відповідно у 2012 році Фортечного ВДВС міста Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області не існувало, як не існувало і назви міста Кропивницький, що ставить під сумнів винесення зазначеної постанови у 2012 році.

Окрім того, відповідно до відомостей про виконавче провадження № 32003021, отриманих ОСОБА_1 з Автоматизованої системи виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2012 року, винесена державним виконавцем Лінецькою Л.С., - скасовано 12.04.2012 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-14 від 21.04.1999 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Із доданих до письмових заперечень Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області на скаргу ОСОБА_1 документів, зокрема, акту державного виконавця від 10.08.2013 року, вбачається, що державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1835, виданого 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 561 921,46 грн., встановлено, що виходом за адресою: м. Кіровоград, пр. Інгульський, 24, перевірити майновий стан виявилося неможливим, так як боржник не відчинив двері.

Відповідно до акту державного виконавця від 21.11.2013 року, державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_7 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1835, виданого 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 561 921,46 грн., встановлено, що виходом за адресою: м. Кіровоград пр. Інгульський, 24, провести виконавчі дії не надалось можливим, «у звязку з відсутністю будь-кого вдома».

Відповідно до акту державного виконавця від 16.09.2013 року вбачається, що державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1835, виданого 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 561 921,46 грн., встановлено, що виходом за адресою: м. Кіровоград пр. Інгульський, 24, перевірити майновий стан виявилося неможливим, так як боржник не відчинив двері.

Крім того, відповідно до акту державного виконавця від 21.11.2014 року вбачається, що державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_8 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1835, виданого 16.03.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу, при здійсненні виходу за адресою: м. Кіровоград пр. Інгульський, 24, встановлено, що вхід в житловий будинок відсутній, перевірити майновий стан неможливо. Вдома знаходилася жінка, яка представитися відмовилась, не відчинила державному виконавцю двері після розяснення підстави і мети проведення виконавчих дій.

Крім того, судом встановлено, що 22.11.2017 року державним виконавцем Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену в межах виконавчого провадження № 32003021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн.

Копію зазначеної постанови направлено на адресу боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 та Кропивницького обєднаного управління ПФУ у Кіровоградській області.

Відповідно до п.п. 6,7 Розділу ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону №1404-19, який набрав чинності 05.10.2016 року рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-14 від 21.04.1999 року, виконавче провадження підлягає закінченню, у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

При цьому, необхідно розмежовувати строки перебування виконавчого документа в органах державної виконавчої служби та строки проведення виконавчих дій. Так, законодавець встановив, що строк здійснення виконавчого провадження не поширюється на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна, при цьому, підстави для відкладення та зупинення виконавчих дій чітко визначені Законом. За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Разом з тим, законодавець визначає обставини, на підставі яких державний виконавець зобовязаний зупинити виконавче провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Зокрема, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець - по рішеннях суду немайнового характеру повинен провести виконавчі дії у двомісячний термін, а по інших виконавчих документах протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року.)

З огляду на викладене, виконавчі документи, видані на підставі рішень судів та інших органів (посадових осіб), можуть перебувати на виконанні в органах державної виконавчої служби по рішеннях немайнового характеру два місяці, а по інших рішеннях шість місяців, та до цього терміну додається час, на яких виконавче провадження було зупинено, час, на який виконавчі дії відкладалися, та час, протягом якого проводилась реалізація арештованого майна боржника.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що строк проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн. завершився, відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону № 606-14 від 21.04.1999 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку про обгрунтованість скарги заявника ОСОБА_1 в частині визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 від 22.11.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену за виконавчим провадженням № 32003021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн., що має наслідком задоволення скарги заявника ОСОБА_1 в цій частині.

При цьому, судом також встановлено, що на виконанні у Фортечному ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавчий лист № 404/10710/14-ц від 01.09.2016 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу в розмірі 281 380,50 грн., що підтверджується інформацією про виконавче провадження (ВП № 53852557). Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 03.05.2017 року.

Відповідно до п. 14 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження). У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи. Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Обєднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу. За наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження (п.п 15. 16 Інструкції).

Разом з тим, обєктивних даних щодо обєднання виконавчих проваджень щодо одного і того ж боржника, у зведене виконавче провадження матеріали справи не містять.

Окрім того, заявник ОСОБА_1 просив у скарзі зобовязати державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_9 закінчити виконавче провадження № 32003021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 16.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921,46 грн., які задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону №1404-19, який набрав чинності 05.10.2016 року).

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Окрім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських обєднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень. (ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Таким чином, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на їх відповідність нормам чинного законодавства, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року зазначив, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобовязання субєкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

З огляду на обовязковість для виконання Україною рішень Європейського суду з прав людини, гарантовану ст. 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., виникає питання щодо можливості втручання суду в дискрецію субєкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, відзначається, що суд вправі зобовязати субєкт оскарження до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обовязків, проте не може вказувати, яке конкретне рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти), крім того, виключно визначеним законом органом (посадовою особою) і ніяким іншим органом або посадовою особою не можуть здійснюватись повноваження і прийматись рішення, які згідно Конституції України належить до компетенції вказаного органу, в тому числі і судами, які не відносяться до гілок законодавчої або виконавчої влади.

Таким чином, вимога заявника ОСОБА_1 у вигляді зобов'язання державного виконавця Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 закінчити виконавче провадження ВП № 32003021 не може бути задоволена, оскільки здійснення дій щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є виключною компетенцією органів державної виконавчої служби, та безпосередньо державного виконавця, та її (виконавчої служби) дискреційними повноваженнями, в свою чергу, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесенні законодавством до компетенції цього органу державної влади, у звязку з чим, та на підставі викладеного вище є необхідним зобовязати державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 розглянути питання щодо наявності визначених Законом України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02 червня 2016 року

№ 1404-VIII підстав для закінчення виконавчого провадження №32003021 (виконавчий лист №2-1835, виданий 16 березня 2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101, 46 грн., та судових витрат в сумі 1 820 грн., а всього 561 921, 46 грн.).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ПАТ «ОТП Факторинг» на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 32003021) від 22.11.2017 року, винесену державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2,- задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2, прийняте у формі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22 листопада 2017 року (ВП №32003021, виконавчий лист №2-1835, виданий 16 березня 2012 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням) на користь ТОВ «ОТП Факторинг» (стягувач за виконавчим провадженням) заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101, 46 грн., та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561 921, 46 грн.)

Зобов'язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 розглянути питання щодо наявності визначених Законом України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02 червня 2016 року

№ 1404-VIII підстав для закінчення виконавчого провадження №32003021 (виконавчий лист №2-1835, виданий 16 березня 2012 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням) на користь ТОВ «ОТП Факторинг» (стягувач за виконавчим провадженням) заборгованості за кредитним договором в сумі 560 101, 46 грн., та судових витрат в сумі 1 820 грн., а всього 561 921, 46 грн.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до ст.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10