У Х В А Л А

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 2-913/12

провадження № 22-ц/796/3241/2018

Апеляційнийсуд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК»

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим Іван Сергійович

боржник - ОСОБА_3

особа, яка подала апеляційну скаргу, - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

перевірившивідповідність апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вимогам ст. 356, 357 ЦПК України

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва у складі судді Цокол Л.І. від 19 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2017 скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (далі - ПАТ «РОДОВІД БАНК») на бездіяльність державного виконавця задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС МЮУ) звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Зважаючи на положення п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 356 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

Однак, апеляційна скарга не оформлена у відповідності до вимог, встановлених п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а саме в апеляційній скарзі не зазначено повне найменування інших учасників справи, зокрема суб'єкта оскарження - головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ Нещадима І.С.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що об'єктом оскарження зазначений старший державний виконавець Башілов В.О., тоді як ПАТ «РОДОВІД БАНК» оскаржує бездіяльність державного виконавця Нещадима І.С., а також оскаржуваною ухвалою суду визнано незаконною бездіяльність державного виконавця Нещадима І.С.

З огляду на викладене, апелянту необхідно подати до Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу, в якій зазначити повне найменування всіх учасників справи, а також у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України копії скарги, відповідно до кількості учасників справи.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою Департамент ДВС МЮУ одночасно просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору вказував на те, що Департамент ДВС МЮУ є структурним підрозділом МЮУ, яке є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, а законодавством передбачені досить стислі строки подачі апеляційної скарги.

За наведених обставин просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими матеріалами, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суд з урахуванням майнового стану сторони може відстрочити судовий збір за клопотанням такої сторони з підстав передбачених у ст. 8 Закону.

Однак, обставини, на які посилається апелянт як на підставу відстрочення сплати судового збору не підпадають під визначення вищенаведеної норми Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання юридичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн.).

Зазначене положення стосується подання апеляційної скарги на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню не залежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт не надав документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Ураховуючи наведене, Департаменту ДВС МЮУ необхідно надати докази сплати судового збору на суму 1 762 грн. 00 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УДКС у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, рахунок отримувача 0010, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019.

Крім того, звертаємо Вашу увагу, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оригіналдокументу про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, необхідно подати до Апеляційного суду м. Києва.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Апеляційний суд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п'яти днівз дня отримання ухвали суду.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ф. Мазурик