Ухвала

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 638/16004/17

провадження № 61-20262ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на постанову апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хильківський», треті особи: приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_7, про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хильківський» (далі - СВК «Хильківський»), треті особи: приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_7, про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Ухвалою Дзержинський районний суд м. Харкова від 31 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

30 листопада 2017 року ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року (в складі судді Руднєвої О. О.) заяву задоволено. Накладено арешт на грошові кошти що належать СВК «Хильківський» у розмірі 2 204 097,14 грн, які знаходяться на банківських рахунках.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року (в складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Маміної О. В.) ухвалу суду першої інстанції скасовано. У задоволені заяви про забезпечення позову про накладення арешту на грошові кошти відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що накладення арешту на грошові кошти що належать СВК «Хильківський» обмежить можливість господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що призведе до незворотних наслідків, та порушить права інших осіб.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Частиною третьою статті 151 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції, визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом частини другої статті 149 ЦПК України в редакції, чинній на час перегляду ухвали суду першої інстанції апеляційним судом, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Апеляційним судом встановлено, що накладення арешту на майно СВК «Хильківський» буде перешкоджати господарській діяльності цієї юридичної особи, а також будуть порушені інтереси інших осіб.

Крім того, апеляційний суд зазначив у постанові, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову. Накладено арешт на автомобілі, які належать СВК «Хильківський» в межах суми позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про забезпечення позову, апеляційний суд врахував вказані вище норми матеріального права та роз'яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», і дійшов обґрунтованого висновку, що неможливість відповідача здійснювати господарську діяльність може утруднити в подальшому виконання рішення суду.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваної постанови апеляційного суду та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хильківський», треті особи: приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_7, про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на постанову апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк