АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1152/18 Справа № 201/4891/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Єлізаренко І.А., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27 серпня 2016 року з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 65361,89 грн. Також, позивачем були сплачені кошти на проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1200,00 грн. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату відшкодування позивачу в розмірі 30828,93 грн. відповідно до розрахунку збитків виконаним страховою компанією. Тобто, недоплачена сума збитків завданих автомобілю позивача складає 34032,96 грн. Крім того за період з 01 грудня 2016 року по 17 лютого 2017 року виникла заборгованість відповідно до діючого законодавства України, у зв'язку з несплатою коштів, а саме пеня у розмірі 4168,17 грн., 3% річних у розмірі 446,58 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1297,23 грн.

У зв'язку з чим, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 збитки в загальному розмірі 41644,94 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено:

- стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача витрати на відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, пов'язані із виплатою страхового відшкодування в сумі 34032,96 грн., пеню у розмірі 4168,17 грн., 3% річних у розмірі 446,58 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1297,23 грн., а разом 39944,94 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на відшкодування проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1200,00 грн. та франшизу у розмірі 500,00 грн.;

- стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 613,76 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 26,24 грн.

Не погодившись із таким рішенням, відповідачі ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Так, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення щодо стягнення витрат на відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП в розмірі 39944,94 грн., а відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року в частині стягнення витрат на відшкодування проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1200,00 грн.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційний скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2016 року, з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року у справі №201/13485/16, ОСОБА_2 було визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку №4409/16/16 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу, складеного судовим експертом ОСОБА_4 від 26 вересня 2016 року, розмір матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 65361,89 грн.

Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому, відшкодована не була.

Позивач, як власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з відповідною заявою від 01 вересня 2016 року та 27 жовтня 2016 року.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатило страхове відшкодування позивачу у розмірі 30828,93 грн.

Згідно квитанції від 26 вересня 2016 року вартість проведення вказаного експертного дослідження складає 1200,00 грн.

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу №АЕ/8076196.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України, Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України ««Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та дійшов висновку, що оскільки ДТП сталась з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», то матеріальний збиток в 39944,94 грн. підлягає відшкодуванню з страховика, а франшиза в розмірі 500,00 грн. і вартість експертного дослідження в розмірі 1200,00 грн. - з ОСОБА_2, як винної в скоєнні ДТП особи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що в позивача не було правових підстав для обрання свого експерта щодо оцінки матеріальних збитків та проведення експертного дослідження, вартість якого склала 1200,00 грн., так як положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право потерпілого самостійно обрати експерта лише у випадку, якщо страхових протягом 10 робочих днів не вжив заходів для визначення розміру збитків.

Однак, колегія суддів відхиляє такий довід ОСОБА_2, оскільки, по-перше, діючим цивільним законодавством не заборонено потерпілому на власний розсуд внаслідок ДТП здійснювати оцінку майна та розмір збитків, а, по-друге, висновок №4409/16/16 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу, складеного судовим експертом ОСОБА_4 від 26 вересня 2016 року проведений в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 і може бути прийнятий за належний, достовірний та допустимий доказ по даній справі.

Щодо посилань ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на виплату ОСОБА_5 відшкодування збитку в розмірі 30828,93 грн. відповідно до платіжного доручення №1782 від 15 лютого 2017 року, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 позивачу була виплачена не в повному обсязі.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положеннями якого передбачено, що розмір відшкодування сплачується страховиком винної у скоєнні ДТП особи.

Також, колегія суддів відхиляє доводи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і щодо відсутності правових підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, так як відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 1-3 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який построчив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прострочило виконання грошового зобов'язання, яке полягає у неповній виплаті страхового відшкодування, а тому вимоги ОСОБА_3 про стягнення пені на суму заборгованості 64861,89 грн. за період з 01 грудня 2016 року по 17 лютого 2017 року в розмірі 3880,99 грн. та пені на суму заборгованості в розмірі 34032,96 грн. за період з 18 лютого 2017 року по 01 березня 2017 року, а також 3% річних є обґрунтованими.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційних скаргах доводи апелянтів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтами норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: І.А. Єлізаренко

О.В. Лаченкова