Справа № 127/9950/17
Провадження № 22-ц/772/812/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 рокуСправа № 127/9950/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

судді-доповідача: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Голоти Л.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач: ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»,

третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4,

третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Вохмінової О.С. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, -

в с т а н о в и в :

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди.

Позов мотивовано тим, що 15 травня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, під його керуванням, та з участю автомобіля «Mazda 3», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення останнім Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження його автомобіля. Позивачем зазначено, що в результаті ДТП йому було завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку спеціаліста становить 13 574,89 грн., при цьому оскільки ні страхова компанія, ні ОСОБА_4 не відшкодували завданої йому шкоди добровільно, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на його користь матеріальну шкоду в сумі 13 574,89 грн. та 640,00 грн. судових витрат.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2017 року ОСОБА_5, як власник автомобіля «Дачія Логан», державний номер НОМЕР_1, був залучений до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» () на користь ОСОБА_3 13 574,89 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2018 року заяву ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року залишено без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок відшкодувати майнову шкоду в межах ліміту відповідальності покладається на страхову компанію, а тому оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подано апеляційну скаргу, мотивовану тим, що згідно повідомлення винуватцем дорожньо-транспортної події є водій транспортного засобу «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3, відтак листом №4257-31 від 08 липня 2016 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування стосовно пошкодження транспортного засобу «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, а тому просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, при цьому зроблено посилання на порушення норм матеріального права.

У визначений судом строк відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (пункт 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

Апеляційний суд у складі судової колегії, розглядаючи справу за наявними у справі матеріалами, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорено, що власником автомобіля марки «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, є ОСОБА_5.

Вказаним автомобілем фактично володіє і користується ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого 13 травня 2016 року була застрахована в СК «Країна» згідно полісу №АЕ/8166026.

Власником автомобіля «Mazda 3», державний номер НОМЕР_3, 2004 року випуску, є ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого 22 березня 2016 року застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №АІ/9344783. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн..

15 травня 2016 року сталась ДТП за участю автомобіля «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Mazda 3», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, яка призвела до пошкодження автомобіля, яким керував ОСОБА_3.

Згідно повідомлень (а.с. 90, 149), ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовила у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_3 та власнику автомобіля марки «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_3 заявлено вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовану тим, що причиною ДТП стало порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження його автомобіля, при цьому вказав, що згідно звіту від 09 червня 2016 року №16/107 оцінки майна по визначенню розміру матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 23 139,55 грн. з урахуванням ПДВ, а розмір матеріального збитку складає 13 574,89 грн. з урахуванням ПДВ.

З матеріалів справи видно, що 15 травня 2016 року водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складена схема ДТП і повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого вину у вчиненні ДТП визнав ОСОБА_3.

14 липня 2016 року спеціалістом Вінницького відділення «КНДІСЕ» Базалицьким В.С. надано висновок за результатами проведення авто-технічного дослідження №1726/16-21, яким встановлено, що відповідно до наданого відеозапису камери зовнішнього спостереження механізму ДТП, фото з місця пригоди з розташуванням засобів регулювання руху на даному перехресті, в діях водія «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР, які б знаходились у причинному зв'язку з даним ДТП, не вбачається. Причиною виникнення даного ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля «Mazda 3», державний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4 технічним нормам вимог п. 10.1, 16.6 ПДР України.

Із висновку експертного дослідження №3а від 10 жовтня 2017 року Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вбачається, що в ситуації, яка склалася при ДТП 15 травня 2016 року, в діях водія автомобіля «DACIA Logan» ОСОБА_3 може вбачатися невідповідність вимогам п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху. З врахуванням наданих на дослідження матеріалів відеозапису події ДТП, на момент контактування автомобіль «DACIA Logan», найбільш ймовірно звільнив (тобто надав дорогу) смугу для руху, на яку мав намір виконувати (та виконував) поворот ліворуч автомобіль «Mazda 3», при виконанні водієм останнього цього маневру, як передбачено вимогами п. 10.5 ПДР, тобто водій ОСОБА_3 своїми діями найбільш ймовірно не створював небезпеки для руху водію ОСОБА_4, при виконанні маневру повороту ліворуч в межах перехрестя останнім.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене водіями (європротокол) - це бланк спеціально розробленої форми, використання якого дає право оформляти ДТП без участі представників ДПС, при цьому заповнений бланк європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП і є аналогом довідки ДПС.

Так, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду можна використовувати при дотриманні таких умов: у ДТП немає фізично постраждалих людей чи людей, які загинули; обидва учасники не мають претензій щодо вживання наркотичних, алкогольних або лікарських засобів; обидва учасники згодні з обставинами події; одна із сторін визнала свою провину; обидва учасники мають бути забезпечені полісами ОСАЦВ (автоцивілки); сума матеріального збитку не повинна перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Апеляційний суд звертає увагу, що водій автомобіля «DACIA Logan», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 визнав свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 15 травня 2016 року, про що свідчить його підпис у повідомленні про ДТП, а тому згідно листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» №4257-31 від 08 липня 2016 року страхова компанія правомірно відмовила ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_3 висновок за результатами проведення авто-технічного дослідження №1726/16-21 від 14 липня 2016 року та наданий ОСОБА_4 висновок експертного дослідження №3а від 10 жовтня 2017 року, оскільки вказані висновки суперечать один одному і при розгляді справи в суді першої інстанції учасникам справи було роз`яснено право звернутись з клопотанням про призначення авто-технічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання, проте ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від проведення експертизи.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене ОСОБА_4 та ОСОБА_3 15 травня 2016 року, не оскаржене у судовому порядку та не скасоване.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Вимогами п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до п.37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено того, що він є потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді (кредитор) і наділений правом вимоги щодо стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, оскільки саме він є особою, яка визнала свою вину у вчиненні ДТП, при цьому вина ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди є недоведеною.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, яке не ґрунтується на вимогах закону підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» мають бути стягнуті витрати, які сторона сплатила, а саме судовий збір в розмірі 960,00 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» судовий збір в розмірі 960,00 грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та відповідно до вимог ч. 3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Л.О. Голота

Згідно з оригіналом:

Суддя-доповідач В.В. Оніщук