ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м.Суми

Справа №578/422/15-ц

Номер провадження 22-ц/788/421/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

заявник прокурор Краснопільського району Сумської області в інтересах держави в особі Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області,

заінтересована особа: Відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 12 травня 2015 року, ухваленого у складі судді Щербина А.С., у приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

30 квітня 2015 року прокурор Краснопільського району Сумської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області із заявою про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 16 травня 1995 року, відумерлою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 5,69 умовних кадастрових гектарів, спадкова справа не заводилась, спадкоємці для оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, а саме право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0178034 площею 5,69 га вартістю 121718 грн., передати вказане право на земельну частку (пай) територіальній громаді Самотоївської сільської ради.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 12 травня 2015 року заяву прокурора Краснопільського району Сумської області в інтересах територіальної громади Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області задоволено.

Визнано спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 16 травня 1995 року, а саме: право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0178034 площею 5,69 га, вартістю 121718 грн. відумерлою та передано її територіальній громаді Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області.

Не погодившись з рішенням суду особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора відмовити. В обґрунтування скарги зазначає, що померла 16 травня 1995 року ОСОБА_2 є його тіткою. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Самотоївської сільської Ради Краснопільського району Сумської області 07 вересня 1987 року та зареєстрованого в реєстрі за № 19 ОСОБА_2 все належне їй майно заповіла йому. 05 квітня 1996 року у Краснопільській районній державній нотаріальній конторі він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку площею 0,22 га, розташовані за адресою: с. Глибне, вул. Зруб 1, № 13 Краснопільського району. Тобто висновок суду про те, що спадкоємців після смерті ОСОБА_2 ні за законом ні за заповітом немає, заповіт від її імені не посвідчувався, спадщина ніким не була прийнята не відповідає дійсності. Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, спадщину прийняв в установленому законом порядку і до складу даної спадщини входить і право на земельну частку (пай) площею 5,69 умовних кадастрових гектарів, яке належало померлій ОСОБА_2

Від Охтирської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначається, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують на наявність спору про право, а тому на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України просять залишити без розгляду заяву прокурора Краснопільського району в даній справі, оскільки вказані в апеляційній скарзі обставини повинні вирішуватися у позовному провадженні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_4, яка підтримала відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою, що відкрилась після смерті 16 травня 1995 року ОСОБА_2, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 1277 ЦК України виходив з того, що оскільки з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 минуло більше одного року, спадщина ніким не була прийнята, а тому наявні передбачені ст.1277 ЦК України підстави для визнання спадщини, яка відкрилася після її смерті, відумерлою.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 16 травня 1995 року в с. Глибне Краснопільського району Сумської області померла ОСОБА_2 (а. с. 9-10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі на належне їй право на земельну частку (пай), на підставі Сертифікату серії СМ № 0178034 по колишньому САПТЗТ «Колос», площею 5,69 умовних кадастрових гектарів, виготовленому на її ім'я згідно розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 27 грудня 1996 року № 513, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 647 та знаходиться на зберіганні у відділі Держземагенства у Краснопільському районі як невитребуваний (а. с. 5-6).

Відповідно до до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після померлої 16 травня 1995 року ОСОБА_2С.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1, є племінником померлої ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно умов якого все належне їй майно, яке на день смерті буде їй належати і на яке по закону вона буде мати право, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, вона заповіла ОСОБА_1 Заповіт посвідчено 07 вересня 1987 року ОСОБА_5, секретарем виконавчого комітету Самотоївської сілької ради народних депутатів Краснопільського району Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 19 (а. с. 33).

05 квітня 1996 року ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно яких він успадкував майно ОСОБА_2, а саме житловий будинок площею 19,6 кв. м, розташованого в с. Глибне Краснопільського району Сумської області по вул. Зруб -1, № 13 та земельну ділянку, площею 0,22 га, розташовану за цією ж адресою (а.с. 34; 35).

Тобто ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої 16 травня 1995 року року ОСОБА_6 та в установленому законом порядку прийняв спадщину.

За наявності спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину, заява про визнання спадщини відумерлою відповідно до ст. 1277 ЦК України задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, вказані обставини не зясував. Прийняв до уваги тільки надану прокурором Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якого після ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, спадкоємці для оформлення спадщини до держнотконтори не зверталися, не витребувавши у Самотоївської сільської ради в інтересах якої подана заява, інформацію про наявність близьких родичів у померлої, чи не складався за життя ОСОБА_2 заповіт. Судом першої інстанції також не було витребувано інформацію з Краснопільської районної державної нотаріальної контори про заведення спадкової справи після померлої 16 травня 1995 року ОСОБА_2, враховуючи, що Положення про Спадковий реєстр, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 17.10.2000 року, тобто на час прийняття спадщини після померлої Спадковий реєстр ще не діяв.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не перевірив наявність у померлої ОСОБА_2 спадкоємців, не зясував чи усунені вони від права на спадкування, прийняли або не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, та не вирішив питання про залучення до участі у справі усіх заінтересованих осіб, у звязку з чим ухвалив помилкове рішення про задоволення заяви. Рішення суду про задоволення заяви прокурора порушує права ОСОБА_1 як спадкоємця за заповітом після померлої ОСОБА_2, так як його наявність позбавляє його можливості оформити у встановленому порядку свої права на спадкове майно, користуватися та розпоряджатися ним.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Краснопільського району Сумської області в інтересах Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_2, померлої 16 травня 195 року.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд,

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 12 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви прокурора Краснопільського району Сумської області в інтересах держави в особі Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

ОСОБА_7