Справа №2-3366/11
Провадження №6/522/202/18
У Х В А Л А

28 лютого 2018 р м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Науменко А.В.

при секретарі - Полегеньком В.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 у справі №2-3366/11, яке набрало законної сили 06.06.2011, ухваленого за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (за кожним) було визнано 1/8 частку у праві власності на судно (катер) «Умка» марки «Ciera 285 SB», реєстраційний номер №405485, корпус USDB77SUL203, двигун ОМ 623132; катер витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_1

На виконанні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (на момент відкриття виконавчого провадження 03.02.2016 Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції) знаходиться виконавчий лист, виданий 28.01.2016 Приморським районним судом м. Одеси у справі №2-3366/11, про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_1 судна (катеру) «Умка» марки «Ciera 285 SB», реєстраційний номер №405485, корпус USDB77SUL203, двигун ОМ 623132.

05.12.2011 боржник ОСОБА_9 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №2308, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №286693 від 06.12.2011.

11.02.2016 представником ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просив у звязку зі смертю боржника ОСОБА_9 замінити останнього на його спадкоємців за законом мати ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3

Після подання до суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 було оскаржено ОСОБА_2 до судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 року залишено без змін.

05.12.2017 року справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси після розгляду в Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б.

На підставі наказу керівника апарату суду ОСОБА_10 від 08.12.2017 року № 218/а, про передачу нерозглянутих справ, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2018 справу було розподілено для розгляду судді Науменко А.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 справу було призначено до розгляду на 12.02.2018.

В судовому засіданні 12.02.2018 представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_11 підтримала заяву про заміну сторони виконавчого провадження та просила задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний виконавець Виговський Ю.Д. в судове засідання 12.02.2018 не зявилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

В звязку з необхідністю надання нових доказів, судове засідання було відкладено на 28.02.2018.

В судове засідання 28.08.2018 представник заявника не зявилась, надала додаткові докази разом з клопотанням про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження за її відсутності.

Державний виконавець Виговський Ю.Д. в судове засідання 28.02.2018 не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання 28.02.2018 не зявились, повідомлялись судом за місцем їх зареєстрованого місця проживання.

Згідно відповіді на запит суду відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Цю ж адресу вказані особи зазначали під час оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 до судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Враховуючи наведене, за вказаною адресою їм направлялись судові повістки.

Згідно даних, наявних на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта», судові повістки про виклик в судове засідання на 28.02.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вручені під час доставки.

Неявка учасників справи та інших осіб відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Обовязки учасників справи визначені, зокрема, ст. 43 ЦПК України, відповідно до положень якої обовязком учасників справи є обовязок сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати всі наявні у них докази у порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Учасники судового процесу відповідно до ч. 1 ст. 131 зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином сповіщалися судом про дату, час та місце розгляду справи, проте покладеним на них обовязком повідомити суд про причини своєї неявки знехтували, тому їх незявлення та неотримання направлених їм судових повісток про виклик до суду розцінюється судом як зловживання наданими їм процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 у справі №2-3366/11, ухваленого за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (за кожним) було визнано 1/8 частку у праві власності на судно (катер) «Умка» марки «Ciera 285 SB», реєстраційний номер №405485, корпус USDB77SUL203, двигун ОМ 623132; катер витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_1

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 рішення Приморського суду м. Одеси від 26.05.2011 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 залишено без змін.

01.07.2011 на виконання вказаного рішення Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_1 катеру.

06.03.2012 постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_12 виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового рішення було закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - у звязку зі смертю 05.12.2011 боржника ОСОБА_9 та недопустимістю правонаступництва його прав та обовязків у виконавчому провадженні.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2012 постанову ВП №30676785 від 06.03.2012 старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_13 про закінчення виконавчого провадження було визнано неправомірною, та встановлено, що державний виконавець зобовязаний був зупинити виконавче провадження до визначення правонаступників (спадкоємців) померлого божника ОСОБА_9, тому що правовідносини з повернення ОСОБА_9 катеру ОСОБА_1 та ОСОБА_1 допускають правонаступництво.

09.07.2012 постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_12 було відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3366/11, виданого 01.07.2011 Приморським районним судом м. Одеси про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_6 катеру.

У липні 2015 року Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (на сьогоднішній день - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з поданням, в якому просив видати дублікат виконавчого листа №2-3366/11 у звязку з втратою виконавчого документа.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2015 подання було задоволено та 28.01.2016 судом був виданий дублікат виконавчого листа по справі №2-3366/11.

03.02.2016 відкрито виконавче провадження за дублікатом виконавчого листа.

Оскільки 05.12.2011 боржник ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №286693, виданим 06.12.2011 Першим Малиновським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 не було виконане.

11.02.2016 представником ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ст.1216, ч.1 ст.1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

До складу спадщини згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_9 №155/2012 (номер у спадковому реєстрі 52876863) була заведена Першою одеською державною нотаріальною конторою 29.05.2012 на підставі вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 від 28.05.2012, заявленої останніми як кредиторами ОСОБА_9 до його спадкоємців.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30606735 від 29.05.2012 та супровідного листа від 31.05.2012 №1153/02-14 вбачається, що ОСОБА_9 не складав заповіту, тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського МУЮ №7696/12.4-24 від 20.11.2012 та копії актового запису №33 вбачається, що ОСОБА_3 являється сином померлого ОСОБА_9, та на момент смерті батька ОСОБА_3 виповнилось 25 років.

В матеріалах справи також наявні документи, які підтверджують, що ОСОБА_2 є матірю померлого ОСОБА_9.

Цю обставину підтверджує сама ОСОБА_2 у документах, які вона надавала до суду під час розгляду справи та державному виконавцю під час виконавчого провадження.

Так, в апеляційній скарзі на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011, ОСОБА_2Я як на підставу для подання такої скарги, посилалась на те, що вони з ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом померлого ОСОБА_9, в звязку з чим оскаржуване рішення впливає на їх права та обовязки.

В касаційній скарзі на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05.10.2016 ОСОБА_2 вказує на те, що оскаржуване рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2011 безпосередньо стосується її прав та інтересів, як спадкоємиці сина ОСОБА_9

Крім того, представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_11 до суду було надано копію клопотання ОСОБА_2 від 15.02.2012 (вх. №1647/0830/7 від 03.03.2012), яке наявне в матеріалах виконавчого провадження, на імя старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_13 про закриття виконавчого провадження у звязку зі смертю її сина ОСОБА_9

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно відповідей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.02.2018, а також згідно наявної в матеріалах справи довідки КП «ЖКС «Порто-Франківський» №976 з місця проживання та про склад сім'ї та реєстрацію, ОСОБА_2 (мати боржника) починаючи з 07.04.2004 та ОСОБА_3 (син боржника) з 28.08.2002 та станом на момент відкриття спадщини були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_9 також був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а 05.12.2011 був знятий був з обліку у звязку зі смертю.

Тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживали і проживають за тією ж адресою, за якою проживав померлий ОСОБА_9

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини, а отже і для відмови від спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

З аналізу норм ст.ст. 1268, 1273 ЦК України вбачається, що тільки подана у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заява спадкоємця, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, про відмову від прийняття спадщини є тією умовою, за якої він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Згідно відповідей №2545/02-14 від 14.11.2012 та №281/02-14 від 13.02.2018 Першої одеської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, а також з заявою про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_9 ніхто із спадкоємців не звертався.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є матірю та сином боржника ОСОБА_9, на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем ОСОБА_9 та у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про відмову від спадщини не звертались, а тому є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9

Виходячи з положень ч.1 ст.9 Конституції України та відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною першою ст.6 Конвенції гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Коли внутрішнє законодавство держави допускає невиконання остаточного судового рішення на шкоду одній зі сторін, право на судовий розгляд стає ілюзорним. Неприпустимо, щоб ч.1 ст.6 Конвенції докладно описувала процедурні гарантії, надані сторонам, такі як публічність, справедливість, ефективність розгляду, і при цьому не забезпечувала виконання судового рішення.

Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатись як невідємна частина судового розгляду у сенсі ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Європейський суд з прав людини в пункті 26 рішення у справі «Глоба проти України» відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі «Фуклев проти України» п. 84).

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення належного виконання остаточного судового рішення, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_9, який помер 05.12.2011, має бути замінений на правонаступників (спадкоємців) ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 44, 76, 82, 128, 131, 258-261, 442, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Замінити боржника ОСОБА_9 на боржника ОСОБА_2 та боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3366/11, виданого 28.01.2016 Приморським районним судом м.Одеси про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_6 судна (катеру) «Умка» марки «Ciera 285 SB», реєстраційний номер №405485, корпус USDB77SUL203, двигун ОМ 623132.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Науменко

28.02.2018