АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

08 травня 2018 року

м. Харків

справа № 639/7340/16-ц

провадження № 22-ц/790/2081/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

учасники справи:

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

треті особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - Щербак О.Б.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 січня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Труханович В.В. по справі № 639/7340/16-ц за позовом Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації, Одноробівська сільська рада Золочівського району Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Харківська місцева прокуратура № 2 звернулась з позовом в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10, в якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, серії та номер 1824 від 10.09.2016 року, ПН ХМНО Харченко І.А., та укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16

В обґрунтування зазначено, що Харківською місцевою прокуратурою № 2 з метою захисту житлових прав неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 проведено моніторинг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів майна щодо об'єкта нерухомого майна.

За результатами моніторингу та відповідно до інформаційної довідки № 68434911 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, серії та номер 1824 від 10.09.2016 року, посвідченого ПН ХМНО Харченко І.А., 3-х кімнатна квартира загальною площею 77,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, перейшла від ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_15 у власность до ОСОБА_16

В квартирі на час укладення договору мешкали сім'я у складі ОСОБА_4 та її 3-х малолітніх дітей.

Виходом за місцем проживання дітей 14.09.2016 року Управління служб у справах дітей було встановлено, що квартира вже продана, а ОСОБА_4 знялася з дітьми з реєстрації у зв'язку з переїздом до нового місця проживання, а саме: АДРЕСА_2.

До Управління служб у справах дітей з приводу надання дозволу на продаж нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, сторони по договору чи інші особи не звертались.

Виїздом до Золочівського району встановлено, що за адресою вказаного будинку, у якому були зареєстровані малолітні діти, відсутні будь-які умови належного проживання малолітніх дітей.

Під час проведення перевірки з'ясовано, що невстановлена особа у період вересня 2016 року, без будь-яких на те правових підстав, умисно, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_4, після зняття з реєстрації малолітніх дітей та без погодження органу опіки та піклування сформувала пакет документів для продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням вказаного, Харківською місцевою прокуратурою № 2 було внесено до ЄРДР за № 80000244 від 20.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

На думку представника прокуратури, мати неповнолітніх дітей ОСОБА_4 порушила їх житлові права, погіршила умови проживання, обмежила своїх малолітніх дітей у праві на всебічне та повноцінне життя.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 січня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Харківської області просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначає, що малолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_8 перебувають у КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія», а малолітній ОСОБА_9 на разі перебуває у КЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай». В судовому порядку вирішується питання про позбавлення їх матері ОСОБА_4 батьківських прав.

Харківською місцевою прокуратурою № 2 на підставі вищевказаних фактів внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 80000244 від 20.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при посвідченні оспорюваного договору купівлі-продажу були дотримані всі вимоги чинного законодавств, на момент посвідчення вказаного договору нотаріусом, малолітні діти в квартирі не були зареєстровані та не мали власності на неї; проживали та були зареєстровані у житловому приміщенні, яке знаходиться зі іншою адресою. За таких обставин дозвіл на продаж квартири від органу опіки не вимагався.

Підстави для визнання договору купівлі-продажу відсутній.

Однак з таким висновком судова колегія не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2016 року ОСОБА_4 звернулась до Виконавчого комітету Одноробівської сільської ради Харківської області з заявами про зняття її та трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з реєстрації у зв'язку з вибуттям. Одночасно ОСОБА_4 подала до того ж виконавчого комітету заяви про реєстрацію її місяця проживання та місяця реєстрації трьох неповнолітніх дітей за адресою АДРЕСА_2 (Т.1 а.с. 16-29).

Оспорюваний договір було укладено 10.09.2016 року (Т.1 а.с. 44-47).

20.09.2016 року виконавчим комітетом Одноробівської сільської ради скасовано реєстрацію неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. (Т.1 а.с. 12-14).

Підстава для скасування реєстрації - невідповідність місця реєстрації документу, який посвідчує право власності житлового будинку.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що на час розгляду справи неповнолітні, в інтересах яких до суду звернувся прокурор не мають постійного житла та місця реєстрації.

З пояснень прокурора вбачається, що діти перебувають у державних дитячих закладах.

У принципі 2 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року проголошено, що дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормльним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Положенням ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Україною 27.02.1991 року, що набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За правилами ч.2 ст. 176 СК України права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них встановлюється законом.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти члена сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Посилання представника ОСОБА_2, який взяв до уваги суду першої інстанції про те, що на час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу діти не мали ні права користування, ні права власності на квартиру, що була предметом договору, не можна вважати обґрунтованим.

Зняття неповнолітніх дітей з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 зробило можливим продаж цієї квартири без дозволу органу опіки і піклування.

Такі дії були спрямовані саме на створення умов для реалізації цієї квартири власниками.

Та обставина, що в результаті угоди, що оскаржується, малолітні діти втратили можливість користуватись житловими приміщеннями свідчить про порушення їх конституційних прав, передбачених ст. 47 Конституції України.

За правилами ч.1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

За таких обставин судова колегія вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 як сторони оспорюваного договору та з ОСОБА_10, як правонаступника сторін оспорюваного договору у рівних частинах.

Враховуючи, що будь яких доказів того, що дії ОСОБА_2 були спрямовані на порушення конституційних прав неповнолітніх дітей, судова колегія не вбачає підстав для стягнення з нього судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 січня 2018 року скасувати.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, серії та номер 1824 від 10.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., та укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на користь держави судовий збір у розмірі 1034,00 грн. з кожного за апеляційний розгляд справи та у розмірі 689,00 грн. з кожного за розгляд справи судом першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.05.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна