АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року

м. Харків

справа 626/706/17

провадження № 22ц/790/1222/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Сащенка І.С.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року в складі судді Константинова Д.С.,

у с т а н о в и в:

17 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс» (далі - ТОВ «Укрнафтогазресурс») та просила:

- достроково розірвати Договір оренди земельної ділянки № 195, укладений 10 грудня 2009 року між нею та ТОВ «Укрнафтогазресурс»;

- скасувати державну реєстрацію вказаного Договору оренди у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 12 травня 2010 року за № 34;

- зобов'язати ТОВ «Укрнафтогазресурс» повернути належну їй земельну ділянку.

20 червня 2017 року ОСОБА_4 - представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позовних вимог про скасування державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки № 195 та зобов'язання ТОВ «Укрнафтогазресурс» повернути належну їй земельну ділянку - без розгляду.

17 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ТОВ «Укрнафтогазресурс» та просив:

- достроково розірвати Договір оренди земельної ділянки № 196, укладений 10 грудня 2009 року між ним та ТОВ «Укрнафтогазресурс»;

- скасувати державну реєстрацію вказаного Договору оренди у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 12 травня 2010 року за № 13;

- зобов'язати ТОВ «Укрнафтогазресурс» повернути належну йому земельну ділянку;

- стягнути з ТОВ «Укрнафтогазресурс на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2014 - 2016 роки у розмірі 32 780 грн. та пеню за прострочення строків її виплати у розмірі 14 837 грн. 52 коп.

20 червня 2017 року ОСОБА_4 - представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позовних вимог про скасування державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки № 196 та зобов'язання ТОВ «Укрнафтогазресурс» повернути належну йому земельну ділянку - без розгляду.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Укрнафтогазресурс» про розірвання Договору оренди земельної ділянки об'єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укрнафтогазресурс» про розірвання Договору оренди земельної ділянки та присвоєно справі єдиний унікальний номер 626/706/17.

05 жовтня 2017 року ОСОБА_4 - представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернувся у суд із уточненим позовом та просив:

- достроково розірвати Договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2009 року за № 196, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрнафтогазресурс», зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 12 травня 2010 року за № 13;

- стягнути з ТОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за 2015 рік у розмірі 11025,49 грн., за 2016 рік - 12755,37 грн., пеню за прострочення строків її виплати - 6610,84 грн. та судовий збір - 1280 грн.;

- достроково розірвати Договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2009 року за № 195, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрнафтогазресурс», зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 12 травня 2010 року за № 34;

- стягнути з ТОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.

Уточнений позов мотивовано тим, що підставою для дострокового розірвання Договорів оренди земельних ділянок є систематичне порушення відповідачем їх умов у частині повноти та строків проведення розрахунків з орендної плати.

ОСОБА_2 орендна плата за 2013 рік була повністю виплачена лише 13 лютого 2014 року; за 2014 рік - 16 лютого 2015 року; за 2015 рік - у січні 2016 року; за 2016 рік - у лютому та березні 2017 року.

ОСОБА_1 орендна плата була повністю виплачена: за 2013 рік - 13 лютого 2014 року; за 2015-2016 роки не виплачена до цього часу. Розмір заборгованості становить 23 780,86 грн., пеня за прострочення строків виплати орендної плати за 2016 рік, що підлягає стягненню на його користь, складає 6610,84 грн.

Орєхова Наталія Віталіївна - представник ТОВ «Укрнафтогазресурс» позов не визнала, посилаючись на його безпідставність. Зокрема зазначила, що орендна плата позивачам за 2013-2016 роки була виплачена в повному обсязі, хоча із запізненням; в діях відповідача відсутня систематичність з невиплати орендної плати, а також відсутні істотні порушення Договорів оренди, передбачені частиною 2 статті 651 ЦК України, що є обов'язковою підставою для їх розірвання.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2016 рік в розмірі 23 780 грн. 86 коп., пеню за прострочення виплати орендної плати в розмірі 2959 грн. 24 коп. та 563 грн. 07 коп. судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання Договору оренди. Однак докази систематичної несплати відповідачем орендної плати на користь позивачів відсутні. Сплата орендної плати не в повному обсязі та не в зазначені строки не позбавляє позивачів звернутись до суду з відповідними вимогами про стягнення недоотриманої суми орендної плати та стягнення пені за прострочення виплати орендної плати. Заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 існує лише за 2016 рік.

13 грудня 2017 року ОСОБА_4 - представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачів про дострокове розірвання Договорів оренди земельних ділянок скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити; в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2016 рік та пені за прострочення її виплати рішення суду першої інстанції залишити без змін; в частині стягнення судового збору рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з відповідача на користь кожного із позивачів судовий збір з урахування пропорційності до розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки всім обставинам справи та наданим доказам на підтвердження позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укрнафтогазресурс» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог чинного законодавства, судом з'ясовані всі обставини справи та надана повна і належна оцінка усім поданим сторонами доказам.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 5,9500 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована на території Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

10 грудня 2009 року між ОСОБА_1 та TOB «Укрнафтогазресурс» укладено Договір оренди земельної ділянки за № 196, зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 12 травня 2010 року за № 13.

ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка площею 5,9500 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_3, розташована на території Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4.

10 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та TOB «Укрнафтогазресурс» був укладений Договір оренди земельної ділянки за № 195, зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 12 травня 2010 року за № 34.

Згідно з пунктом 6 вказаних Договорів земельні ділянки передані в оренду на 15 років.

Пунктами 7 та 9 Договорів закріплено обов'язок орендаря - TOB «Укрнафтогазресурс» за користування земельними ділянками щороку сплачувати орендну плату; орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (а. с. 5 - 9, 27 - 33).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 06 жовтня 1998 року

№ 161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями статті 32 Закону № 161-XIV передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дозволяє дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності підстав для розірвання Договорів оренди земельних ділянок, оскільки не встановлено систематичної несплати відповідачем орендної плати, адже відповідач виплачував орендну плату позивачам в повному обсязі лише із незначним запізненням. Орендна плата за 2015 рік в розмірі 11025, 50 грн. направлялася ОСОБА_1 поштовим переказом, який був повернутий 15 січня 2016 року в зв'язку з його відмовою в отриманні. Орендна плата за 2016 рік в розмірі 12882,91 грн. направлялась ОСОБА_1 21 серпня 2017 року, яку він також відмовився отримати.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції надана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими доказами, висновки суду відповідають обставинам справи.

При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами та вірно застосовано закон, що їх регулює.

Вищевикладене свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2016 рік та пені за прострочення її виплати не оскаржувалось, тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 16 травня 2018 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

І.С. Сащенко