АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/786/18Головуючий по 1 інстанції Колода Л.Д.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Апеляційний суду Черкаської області в складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

скаржник - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»;

заінтересовані особи - старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гайдай Т.О., ОСОБА_6;

особа, що подала апеляційну скаргу - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 лютого 2018 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_6 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяни Олександрівни та скасування постанови,:

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяни Олександрівни та скасування постанови.

В обґрунтування скарги вказував, що 30 серпня 2012 року Придніпровським районним суд м. Черкаси ухвалено рішення у справі №2314/3486/2013 (провадження №2/2314/1883/2013) за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Ск-1004-015320/7-2008 від 11 липня 2008 року в сумі 43 095,14 грн. Вказане рішення набрало законної сили 01 жовтня 2012 року.

21 жовтня 2013 року було видано виконавчий лист.

Державним виконавцем Центрального ВДВС ЧМУЮ Гайдай Т.О. 02 вересня 2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №48642396 з примусового виконання виконавчого листа.

06 грудня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19 жовтня 2017 року, яка винесена старшим державним виконавцем Центрального ВДВС ЧМУЮ Гайдай Т.О. у виконавчому провадженні ВП №48642396.

Повернення виконавчого документа стягувачу, здійснено державним виконавцем на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з тим, що боржник не розшуканий працівниками поліції протягом року з дня оголошення розшуку.

Скаржник вважає, що старшим державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови від 19 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №48642396 порушено норми матеріального права, у зв'язку з чим постанова від 19 жовтня 2017 року має бути скасована.

Вказує, що станом на дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження діяв ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ, тому заява була подана відповідно до вимог Закону, що діяв до 05 жовтня 2016 року. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заява про відкриття виконавчого провадження була подана до відповідного органу державної виконавчої служби під час дії ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ, а тому вважає, що у державного виконавця відсутні правові підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. 37 нової редакції ЗУ «Про виконавче провадження».

Скаржник вважає, що старший державний виконавець Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області Гайдай Т.О. при винесенні оскаржуваної постанови від 19 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №48642396 порушив вимоги ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяв до 05 жовтня 2016 року, чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, а саме всупереч основному принципу ефективного та своєчасного виконання рішення суду, не здійснив усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області Гайдай Т. О. у виконавчому провадженні ВП №48642396 - незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області Гайдай Т.О. від 19 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП №48642396 та вирішити питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року ПАТ «Родовід Банк» відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального ВДВС ЧМУЮ в Черкаській області Гайдай Т. О. та скасування постанови.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Родовід Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, не послався на норми закону, що підлягають застосуванню в даних спірних правовідносинах, а тому просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ПАТ «Родовід Банк» задовольнити.

В апеляційній скарзі вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи скаржника, а саме те, що державним виконавцем порушено вимоги ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції, чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, а саме не здійснив усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», чим і допустив бездіяльність. Вказує що результатом таких дій державного виконавця стало недбале ставлення до своїх обов»язків , що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк». Вказує, що державний виконавець грубо проігнорував вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5. Вказує, що державним виконавцем не було вжито належних заходів по розшуку майна боржника та отримання інформації шляхом направлення запитів до відповідних органів щодо перебування боржника у шлюбі, щодо реєстрації боржника, як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, щодо отримання страхових виплат, щодо отримання боржником спадку та інше.

Учасники справи в судове засідання не з»явились, хоча були повідомлені про день та час належним чином. Повідомлення направлені судом відповідно до отриманого відстеження поштового відправлення отримані особисто представником ПАТ «Родовід Банк» Пономаренком О.В. та ПАТ «Родовід Банком» 05 травня 2018 року. Старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси Гайдай Т.О. повідомлення отримано 04 травня 2018 року.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що доводи скаржника стосовно того що державним виконавцем не проводилися виконавчі дії щодо розшуку майна боржника та необхідність скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувану не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції виходячи із наступного.

Встановлено, що згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2012 року по цивільній справі №2314/3486/2013 за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору, позовні вимоги задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Ск-1004-015320/7-2008 від 11 липня 2008 року в сумі 43 095,14 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 01 жовтня 2012 року.

21 жовтня 2013 року на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2012 року видано виконавчий лист.

02 вересня 2015 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС ЧМУЮ Гайдай Т.О. відкрито виконавче провадження ВП №48642396 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в сумі 43095,14 грн.(а.с.9).

19 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС ЧМУЮ Гайдай Т.О. на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, посилаючись на те, що боржник не розшуканий працівниками поліції протягом року з дня оголошення розшуку (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Звертаючись її скаргою ПАТ «Родовід Банк» посилався на те, що державним виконавцем при винесенні постанови від 19 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу були порушені норми матеріального права, а саме державний виконавець послався на норму Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час винесення постанови, однак відповідно до загальновизнаного принципу закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі. Тобто, вважає, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови мав керуватись нормами Закону України «Про виконавче провадження», які діяли на час відкриття виконавчого провадження. Також вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець порушив вимоги ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяв до 05.10.2016 року, чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, а саме не здійснив усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Таку скаргу може бути подано відповідно до положень ст. 449 ЦПК України, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Звертаючись в суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця, скаржник фактично оскаржує постанову про повернення виконавчого листа, оскільки обґрунтовуючи подання скарги в передбачені ст. 449 ЦПК України строки посилається на дату отримання саме оскаржуваної постанови, при цьому не вказує, в чому саме полягає бездіяльність і які саме дії не були вчинені державним виконавцем в даному виконавчому провадженні та коли саме вони не були вчинені.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем були вчинені дії щодо накладенні арешту на все майно, яке зареєстроване за боржником (а.с. 66 - 68), були здійснені виходи за адресою м. Черкаси, вул.. Ільїна, 373 за якою відповідно до актів останній не проживає, були зроблені запити щодо наявності рухомого майна (а.с. 61) наявності рахунків ((а.с. 72) та можливості отримання пенсії останнім (а.с. 72 оборот), на які в матеріалах справи маються відповіді про невстановлення таких даних. Також відповідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу з травня 2010 року боржник в м. Черкаси за адресою вул.. Ільїна, 373 знятий з реєстрації в зв»язку з вибуттям в м. Київ.

Враховуючи наявність в матеріалах виконавчого провадження вищевказаних матеріалів, а також в зв»язку з відсутністю позиції скаржника про те, які саме дії не були вчинені державним виконавцем в ході виконання рішення, які на його думку свідчать про порушення останнім положень ч. 1 ст. 6 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла до 05.10.2016 року та вказують на бездіяльність державного виконавця, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання бездіяльності державного виконавця незаконною.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров»я, у зв»язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси відповідач перебував в розшуку з 01 квітня 2016 року. Постановою від 19 жовтня 2017 року виконавчий лист був повернутий стягувану на підставі п. 7 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції що діє з 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до частини 7 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-У111 від 02 червня 2016 року виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Оскільки дана виконавча дія вчинялась після набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» № 1403-У111 від 02 червня 2016 року, висновок суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не було допущено порушень норм матеріального права, на що вказує в скарзі скаржник, є таким, що відповідає положенням частини 7 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки в ході розгляду скарги ПАТ «Родовід Банк» судом першої інстанції не було встановлено фактів бездіяльності державного виконавця, оскаржувана постанова прийнята відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, а тому на підставі положень ст. 374 ЦПК України вважає, що ухвалу Придніпровського районного суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 лютого 2018 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_6 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяни Олександрівни та скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. .

Судді: Н.І.Гончар

Ю.В.Сіренко

В.І.Ювшин

Повний текст постанови складений 11 травня 2018 року.