Номер провадження 2/162/17/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 квітня 2018 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада правосуддя, про спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до прокуратури Волинській області в особі прокурора області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада правосуддя? про спростування недостовірної інформації.

Просив суд звернутися до Апеляційного суду Волинської області для визначення підсудності щодо розгляду справи за його позовом, так як скарга прокуратури Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2 подана у відношенні судді Луцького міськрайонного суду Волинської області. Сплату судового збору відстрочити до винесення ухвали Апеляційного суду Волинської області про визначення підсудності та визначення районного суду, який здійснюватиме розгляд справи, щоб сплату судового збору здійснити на рахунок саме того суду, який буде здійснювати розгляд справи по суті. Зобовязати прокуратуру Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2 після набрання рішення суду за наслідками розгляду справи, звернутися до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із заявою про відкликання дисциплінарної скарги (Заяви) щодо судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка Віталія Володимировича. Стягнути з прокуратури Волинської області на свою користь понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області Федонюк С.Ю. від 02.11.2017 року визначено підсудність для розгляду даної справи Ківерцівському районному суду Волинської області.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Корецької В.В. від 15.11.2017 року після задоволення самовідвідів у звязку з неможливістю утворити новий склад суду справу передано для розгляду Любешівському районному суду Волинської області.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Гладіч Н.І. від 14.12.2017 року відкрито провадження в даній цивільній справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов з підстав викладених в позовній заяв та пояснив, що прокурор Волинської області Киричук М.Ю. при зверненні до Вищої ради правосуддя із скаргою на нього, як судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, виклав у скарзі недостовірну інформацію, яка повністю спростовується письмовими матеріалами справи, які ним було подано до суду. Просив суд позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідач прокуратури Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заявлений позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 05.01.2018 році, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Вищої ради правосуддя. Щодо позовної заяви ОСОБА_1 представник Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 09.01.2018 року подала до суду письмове пояснення, згідно якого вбачається, що за результатами перевірки за скаргою ОСОБА_2 у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка В.В. відмовлено, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини першої статті 106 Закону України №1402-VІІІ.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Судом при розгляді справи достовірно встановлено і це підтверджується письмовими доказами, що 11 серпня 2017 року за № 32-183вих.17 прокуратура Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2 звернулася до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із дисциплінарною скаргою (Заявою) щодо судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка Віталія Володимировича. Просив порушити дисциплінарне провадження стосовно судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка Віталія Володимировича та притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

Прокурор Волинської області Киричук М. Ю. при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із дисциплінарною скаргою щодо позивача в своїй скарзі виклав факти і обставини, які не відповідають дійсності та спростовуються письмовими матеріалами, які надано позивачем.

Щодо факту викладеного прокурором Волинської області Киричуком М.Ю. у скарзі, а саме: «відповідно до договору купівлі-продажу № 6546/2017/317445 транспортного засобу, 03.02.2017 року суддя Ковтуненко В.В., як «продавець» продав транспортний засіб LANDVIND зеленого кольору д.н.з АС 4075 ВМ».

Судом достовірно встановлено і це вбачається безпосередньо із змісту самого договору купівлі-продажу № 6546/2017/317445 транспортного засобу від 03.02.2017 року, що в даному договорі взагалі не вказано, що саме суддя Ковтуненко В.В., як «продавець» продав транспортний засіб LANDVIND зеленого кольору д.н.з АС 4075 ВМ. Таким чином даний факт, який викладений прокурором Волинської області Киричуком М.Ю. при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із дисциплінарною скаргою щодо позивача не відповідає дійсності.

Судом встановлено і це також підтверджується письмовими доказами, поданими позивачем, що у власності позивача перебував транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1. При цьому позивач неодноразово звертав увагу суду з посиланням на письмові матеріали справи, що державний реєстраційний номер його транспортного засобу був АС 4076 ВМ, але не державний реєстраційний номер НОМЕР_2, як стверджує прокурор області ОСОБА_2 у своїй скарзі. Дане твердження позивача підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 6546/2017/317445 транспортного засобу від 03.02.2017 року та висновком про ринкову вартість автомобіля НОМЕР_1 і фототаблиця до нього.

Таким чином даний факт, який викладений прокурором Волинської області Киричук М. Ю. при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із дисциплінарною скаргою щодо позивача не відповідає дійсності.

Щодо факту викладеного прокурором Волинської області Киричуком М.Ю. в скарзі, а саме в частині вартості автомобіля LANDVIND зеленого кольоруд.н.з АС 4075 ВМ.

Судом при розгляді справи позивачем на засадах змагальності сторін суду надано пояснення з посиланням на письмові докази, що були надані позивачем. Так судом встановлено, що при підписанні всіх матеріалів у територіальному сервісному центрі МВС, які були підготовлені інспектором цього сервісного центру, ОСОБА_1 вказував інспектору, що вартість автомобіля LANDVIND зеленого кольору д.н.з АС 4076 ВМ, яка вказана у договорі купівлі-продажу не відповідає дійсності та є набагато завищеною, при цьому інспектор вказував, що ціна, яка вказана в договорі купівлі-продажу, визначена сервісним центром в разі відчужування транспортного засобу на протязі одного року з метою наповнення бюджету.

10 травня 2017 року експертом-автотоварознавцем ПРАТ «ВОЛИНЬ-АВТО» було надано висновок № 0003 експертного-автотоварознавчого дослідження автомобіля НОМЕР_3. Згідно висновку дійсна ринкова вартість автомобіля НОМЕР_3 становить 128 222 гривень, а не 192 780 гривень, як вказано прокурором області ОСОБА_2 в скарзі. Таким чином даний факт, який викладений прокурором Волинської області Киричуком М.Ю. при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із дисциплінарною скаргою щодо позивача також не відповідає дійсності. Оскільки стороною відповідача суду взагалі не надано висновок про ринкову вартість вказаного автомобіля, який би спростував доводи позивача письмовими матеріалами.

Щодо факту викладеного прокурором Волинської області Киричуком М.Ю. в скарзі, а саме в частині вартості автомобіля Вольксваген Таурек.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом при розгляді справи достовірно встановлено і це підтверджується рішеннями судів, а саме рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 30 травня 2017 року, ухваленому у цивільній справі за позовом ТзОВ «Торговий Дім «Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, договору поруки та витребування майна, яке ухвалою від 20 липня 2017 року колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області залишено без змін.

Встановлено, що 23 травня 2014 року ОСОБА_5 придбав автомобіль Вольксваген Таурек, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 державний номер НОМЕР_5 за 312 998,23 гривень. Таким чином судом встановлено дійсну ринкову вартість вказаного автомобіля станом на 23 травня 2014 рок на підставі висновку № 308 експертного автотоварознавчого дослідження від 23 травня 2014 року. Таким чином станом на 23 травня 2014 року ринкова вартість автомобіляВольксвагенТаурек, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 становила 312 998,23 гривень.

Також судом встановлено, що з метою усунення розбіжностей і доведення правомірності своїх тверджень щодо дійсної ринкової вартості автомобіля ВольксвагенТаурек, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, позивач звернувся до незалежного судового експерта із заявою про визначення дійсної ринкової вартості цього автомобіля.12 травня 2017 року судовим експертом ОСОБА_7 було надано висновок про ринкову вартість автомобіля ВольксвагенТаурек, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, яка станом на день обміну 03.02.2017 року та огляду становить 156 259,37 гривень.

Таким чином судом достовірно встановлено, а позивачем на засадах змагальності сторін суду доведено достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами, що прокурором області ОСОБА_2 при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із дисциплінарною скаргою щодо позивача викладено 4 факти, які не відповідають дійсності. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Щодо доводів, на які вказує сторона відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає, що вони жодним чином не впливають на висновки суду, також не спростовують доводів позивача, які викладені ним в позовній заяві та повністю підтверджуються письмовими доказами, а тому в цілому їх слід вважати необґрунтованими. При цьому відзив на позовну заяву за своїм змістом повністю є копією скарги, яка була подана прокуратурою Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2 при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 Будь-яких доказів на підтвердження доводів і фактів, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач суду не надав.

Щодо позовної вимоги про стягнення з прокуратури Волинської області понесенех і документально підтвердженних судових витрат, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Відповідно до 3 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Також встановлено, що позивачем було понесено та документально підтверджено витрати, повязані з переїздом з м. Луцька до смт. Любешова Волинської області, для участі в судових засіданнях при розгляді справи Любешівським районним судом Волинської області. Тому за таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з прокуратури Волинської області на користь ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що повязані ці витрати безпосередньо з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 277 ЦК України, ст. ст. 12, 76-80, 82, 141, 259, 263 265, 268, 280- 282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада правосуддя, про спростування недостовірної інформації задовольнити повністю.

Зобовязати прокуратуру Волинської області в особі прокурора області ОСОБА_2 після набрання рішенням суду за наслідками розгляду справи законної сили, звернутися до Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 із заявою про відкликання дисциплінарної скарги (заяви) за №32-183 вих.17 від 11.08.2017 року щодо судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка Віталія Володимировича .

Стягнути з прокуратури Волинської області на користь ОСОБА_1 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев"ять) гривень 10 копійок, з яких понесені і документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот) гривень та витрати, повязані з переїздом з м. Луцька до смт. Любешова Волинської області, для участі в судових засіданнях при розгляді справи Любешівським районним судом Волинської області в сумі 1739 (одна тисяча сімсот тридцять дев"ять)гривень 10 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача в порядку ст.284 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

На заочне рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: