У Х В А Л А

"14" березня 2018 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. , перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С ТА Н О В И В :

В листопаді 2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою судді від 14.12.2017 року позовну заяву, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України (в редакції чинній на день подання позову), залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Копія вищевказаної ухвали судді про залишення позову без руху двічі надсилалась позивачу супровідними листами від 14.12.2017 року та від 25.01.2018 року за вказаною в заяві адресою, однак адресовані листи повернулися за закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Законодавець не покладає на суд обов'язку повторно постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху в разі повернення листа з такою ухвалою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Водночас строк зберігання поштового відправлення один місяць дає можливість особі, яка подала позовну заяву, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку. Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 1 листопада 2017 року у справі №6-3082цс16.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З вищевикладеного вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Таким чином, оскільки позивач по справі протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали судді від 14.12.2017 року про залишення позовної заяви без руху та не цікавився станом провадження в даній справі, судом були вжиті всі належні заходи направлені на отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, проте недоліки, зазначені в ухвалі, позивачем усунуті не були, вважаю за необхідне визнати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу неподаною та повернути її позивачу разом з доданими до неї документами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи до Апеляційного суду Київської області, у порядку встановленому законом, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя ОСОБА_3