13.02.2018 Справа № 756/7658/17
№756/7658/17
№4-с/756/36/18
У Х В А Л А

13 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Тітова М.Ю.

за участю секретаря Лісовенка О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулася до суду із скаргою на бездіяльність начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Скарга мотивована тим, що у травні 2012 року Оболонським районним судом м. Києва було видано два виконавчі листи про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, для задоволення вимог ПАТ «КБ «Актив» за кредитним договором №07102 від 13.07.2007 в сумі 571683,44 грн. шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною реалізації 559500,00 грн. Вказані виконавчі листи перебували на виконанні у Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 21.09.2015 державним виконавцем в межах ВП №32984891 було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 114336,69 грн., при тому, що сума самого боргу становить 571683,44 грн. В подальшому виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У липні 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання постанови від 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 114336,69 грн. 26.05.2017 заявник звернулася із заявою до начальника відділу, в якій просила виправити допущені у постановах помилки, проте отримала усну відмову державного виконавця щодо розгляду її заяви Такі дії начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві скаржник вважає незаконними, оскільки сума виконавчого збору, зазначена в постанові, не відповідає дійсності. Крім того, заявник не мала правових підстав для добровільного виконання рішення суду, оскільки реалізація заставленого майна може бути проведена виключно органами державної виконавчої служби, а відтак не може стягуватися виконавчий збір.

Посилаючись на наведене, просить суд поновити строк оскарження постанови від 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 114336, 69 грн. у виконавчому провадженні №32984891, визнати протиправною бездіяльність начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві шляхом скасування вказаної постанови.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи за відсутності скаржника та її представника, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.05.2012 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-43/2011, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 .Дніпра в м. Києві, яка складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 63,8 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, для задоволення вимог ПАТ «Комерційний банк «Актив - банк» за кредитним договором № 07102 від 13.07.07 року в сумі 571683 грн. 44 коп., з яких сума заборгованості за кредитом складає 458 400 грн., сума заборгованості за процентами - 18002, 87 грн., сума штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами - 95280, 57 грн.; встановлено спосіб реалізації квартири АДРЕСА_1 - шляхом продажу на оприлюднених торгах з початковою ціною реалізації 559500,00 грн.

Постановою державного виконавця від 11.06.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №32984891 з примусового виконання даного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 21.09.2015 стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 114336,69 грн.

23.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №51611809 з виконання постанови №32984891 від 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 114336,69 грн.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру в строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 21.09.2015 з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у сумі 114336,69 грн., тоді як вартість майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, становить 559500,00 грн. Заявник зверталася з заявою до начальника відділу виконавчої служби, в якій просила скасувати дану постанову, проте останнім було відмовлено у вчиненні вказаної дії.

Таким чином, суд доходить висновку, що постанова від 21.09.2015 про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем з порушенням норм закону, оскільки в такій не вірно визначено суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Підстави, на які посилається заявник щодо поновлення пропущеного строку для подання скарги, є поважними, оскільки у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 оскаржуваної неї постанови.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зважаючи на те, що у заявника, як сторони виконавчого провадження, відсутній інший спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів ніж звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд доходить висновку про задоволення скарги ОСОБА_1

З викладеного, керуючись ст. 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 21.09.2015 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №32984891.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Ю. Тітов