Справа № 146/176/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" травня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 гривень, щомісячно починаючи з дня звернення до суду, а саме з 09 лютого 2018 року до досягнення ОСОБА_5 23 років або до закінчення навчання - 30 червня 2020 року.

Даний позов обґрунтовано наступним.

03 серпня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 3, який було розірвано рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 січня 2018 року.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками.

Після розірвання шлюбу діти проживають з почивачем та перебувають на її утриманні.

На даний час донька досягла повноліття та навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, факультеті обліку та аудиту денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року.

У звязку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчуваня, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, придбання навчальної літератури та інше.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини зазначенні в ній. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 930 грн, оскільки на даний час не працює, в підтвердження чого надав копію трудової книжки та довідку Великорусавської сільської ради. Також зазначив, що проживає разом із батьками, які є пенсіонерами та потребують стороннього догляду. Крім того, вказав, що сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, зіславшись на відзив на позовну заяву. Крім того, зазначив, що відповідач ОСОБА_7 в добровільному порядку протягом березня та квітня 2018 року надавав матеріальну домопому на утримання доньки в розмірі 930 грн, що незаперечується представником позивачки в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 03 серпня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 2, який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2018 року було розірвано (а.с. 3).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в свідоцтві про народження яких сторони у справі записані батьками (а.с.6, 6 зворот).

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановив суд, ОСОБА_5, яка є дочкою сторін, досягла вісімнадцяти років, тобто є повнолітньою, та не досяла двадцяти трьох років.

Згідно довідки Вінницького національного аграрного університету № 996 від 13 січня 2018 року ОСОБА_5 дійсно є студенткою 2-го курсу денної контрактної форми навчання факультету обліку та аудиту. Термін навчання на ОКР «Бакалавр» з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року (а.с. 8).

З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_3 вбачається, що на її утриманні знаходяться діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 108 від 27 лютого 2018 року ОСОБА_4 про те що, він не працює з 13 грудня 2016 року по даний час (а.с. 23).

Також фак того, що ОСОБА_7 з 13 грудня 2016 року є безробітним підтверджується копією трудової книжки останнього (а.с. 25).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 109 від 27 лютого 2018 року ОСОБА_7 на даний час проживає в домогосподарстві батьків, які є пенсіонерами. Крім того, мати відповідача пересувається на милицях та потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.24).

З копій пенсійних посвідчень батьків відповідача вбачається що, останні дійсно є пенсіонерами (а.с.26).

В підтвердження того, що мати ОСОБА_4 потребує стороннього догляду відповідачем надано копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого, виданої Вінницькою обласною клінічною лікарнею ім. Пирогова (а.с.27).

Разом з тим, як вбачається з судового наказу Томашпільського районного суду від 19 лютого 2018 року із ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_9 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття (а.с. 33).

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя платника аліментів, часткове визнання відповідачем позову, оскільки має на утриманні пристарілу матір. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини сторін ОСОБА_10В, яке у звязку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обовязок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім для покриття повязаних із навчанням витрат повнолітньої дочки стягувати із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 09 лютого 2018 року і до закінчення дочкою навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, а саме до 30 червня 2020 року.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позовну заяву ОСОБА_3 предявлено до суду 09 лютого 2018 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму. Отже, якщо станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1762 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 704,80 гривень.

Таким чином з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню в доход держави 704,80 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 12, 13, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268,354, 430 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень, щомісячно починаючи з дня звернення до суду, а саме з 09 лютого 2018 року до досягнення ОСОБА_5 23 років або до закінчення навчання - 30 червня 2020 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 11 травня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_11