У Х В А Л А

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 754/15513/15-ц

провадження № 61-4167св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Стадніков ДмитроВолодимирович,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яка підписана представником СтадніковимДмитром Володимировичем, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у складі судді: Ярошенка С. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року у складі суддів: Мазурик О. Ф., Левенця Б. Б., Махлай Л. Д.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2017 року справу № 754/15513/15-ц призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа № 754/15513/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 23 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № K2XRRX10001294, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5 400 грн на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік строком повернення до 23 квітня 2009 року включно.

У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у нього станом на 1 жовтня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 23 921 грн 32 коп, яка складається з наступного: 1 793 грн 92 коп. - заборгованість за кредитом; 20 512 грн 10 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 115 грн 30 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути із відповідача на свою користь.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову. Рішення судів мотивовано тим, що банк звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права поза межами позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду Деснянського районного суд м. Києва від 15 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позичальник грошові кошти не повернув, банк має право на отримання процентів та неустойки в межах позовної давності. Однак суди необґрунтовано відмовили у задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки не врахували висновку Верховного Суду України, викладеного, зокрема, у постанові від 29 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 444/9519/12-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 27 липня 2016 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 444/9519/12-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 754/15513/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі № 754/15513/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М.Коротун

В. І. Крат