Справа № 555/370/18
Номер провадження 2-з/555/2/18
У Х В А Л А

іменем України

"05" березня 2018 р.

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Одночасно з позовом позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить, забезпечити позов шляхом зупинення Березнівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області стягнення з неї в сумі 13743,20 грн. на підставі виконавчого листа № 555/2512/15-ц виданого 25.01.2018 року на користь ОСОБА_2 так, як існує реальна небезпека заподіяння шкоди правам , свободам та інтересам як позивача, так і відповідача і захист цих прав , свобод та інтересів є неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, тобто зупинення стягнення та підставі виконавчого документа .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя не підлягає до задоволення з наступних підстав

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 12 лютого 2018 року державним виконавцем Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 55786900 з примусового виконання виконавчого листа , виданого 25 січня 2018 року Березнівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13743,20 грн.

Справа № 555/2512/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя перебуває на стадії касаційного оскарження в касаційному цивільному суді Верховного Суду України .

Суд також звертає увагу позивачів, що в заяві про забезпечення позову не зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, що позбавляє суд можливості визначити співмірність, оскільки згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Згідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що призводить до незворотних наслідків.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник ці обставини у заяві не виклав, пославшись лише на формальні підстави забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника викладені у заяві про забезпечення позову не є вмотивованими та обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи характер та зміст заявлених позовних вимог, відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

За змістом ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4