Справа № 567/231/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1

В обгрунтування позову зазначає, що з 21.11.1995 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого у них є двоє малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні.

ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що з часу припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем, а саме з червня 2016 року, ОСОБА_2 жодної допомоги на утримання дітей не надає та участі у їх вихованні не бере, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. та на дочку ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що вони з відповідачем з 21.11.1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з червня 2016 року ОСОБА_2 переїхав на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначила, що з вказаного часу діти перебувають на її повному матеріальному утриманні, а відповідач жодної участі в їх забезпеченні не бере та домовленості про матеріальне забезпечення між ними не досягнуто.

Пояснила, що вона ніде не працює, оскільки її малолітня дочка ОСОБА_4 має І групу інвалідності та потребує догляду. Одночасно, вказала, що їх сімейний місячний дохід становить близько 1700-1900 грн. та складається з пенсії дочки, яку вона отримує у звязку із інвалідністю, соціальної допомоги по догляду за дитиною-інвалідом та від домашнього господарства.

Зазначила, що не може самостійно забезпечити дітям належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Вказала, що відповідач за віком, станом здоровя є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати, періодично їздить на заробітки за кордон, від чого отримував нерегулярні доходи в розмірі 18000-21000 грн.

Одночасно пояснила, що їй не зрозуміла пропозиція відповідача, щодо зменшення розміру аліментів з передачею їй на визначений строк права власності на нерухоме майно, оскільки ? частини житлового будинку є її власністю як спадкоємця після смерті батька.

Зазначила, що за період подружнього життя у них був автомобіль ВАЗ-2107, зареєстрований на імя відповідача та який він забрав, переїжджаючи в м.Гайсин Вінницької області. Вказала, що в телефонній розмові з дочкою ОСОБА_4 відповідач повідомив, що вказаний автомобіль він продав та придбав інший.

Вважає, що зазначений нею розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, є обгрунтованим, а не свідчить про її намір збагатитися та зазначила, що в них з дітьми незадовільний матеріальний стан, а тому позов просить задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в поданих до суду запереченнях, позов визнав частково та розгляд справи просив проводити без його участі. Зазначив, що перебуваючи в шлюбі з позивачкою він, прийнявши на себе обовязки батька, надавав та буде надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в межах розумності та справедливості, з дотриманням діючого законодавства.

Вказав, що пояснення позивачки, щодо того, що він їздить на заробітки в ОСОБА_5 не відповідають дійсності, що підтверджується копією його паспорту для виїзду за кордон.

Одночасно просив врахувати його матеріальний стан, а саме те, що він непрацюючий, у нього відсутнє нерухоме майно та будь-які засоби для існування.

Пояснив, що він не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей, але в загальному розмірі 2000 грн., що не буде менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки з 01.12.2017 року прожитковий мінімум становить 1860 грн.

Зазначив, що на даний час в провадженні Острозького районного суду перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якій зазначено про існуючий між сторонами матеріальний спір, який на його думку, можна вирішити шляхом зменшення розміру аліментів з 2000 грн. до 1000 грн., з припиненням права на аліменти та передачею, на визначений сторонами термін, права власності на нерухоме майно.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №137930 встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 21.11.1995 року (актовий запис №9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД №060139, виданого 11.12.2006 року Жовтневим відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції, встановлено, що ОСОБА_3 народився 26.06.2003 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З свідоцтва про народження серії І-ЕД №066957, виданого 11.12.2006 року Жовтневим відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції, встановлено, що ОСОБА_4 народилася 07.06.2005 року і її батьками є сторони по справі.

З довідок Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області №1147, №1148 від 13.12.2017 року, встановлено, що на даний час діти сторін у справі проживають з позивачем в с.Бадівка по вул.Вознюка, 40 Острозького району.

В судовому засіданні з матеріалів справи, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 народився 26.06.2003 року, а малолітня ОСОБА_4 07.06.2005 року і їх батьками є позивач та відповідач у справі.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач належної участі в матеріальному забезпеченні дітей не бере.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Будучи батьком, ОСОБА_2 своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утриманням своїх дітей не надав.

Таким чином, загальний розмір утримання кожної дитини від відповідача є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини.

Оскільки відповідач, будучи батьком дитини, на даний час свого неповнолітнього сина та малолітню дочку належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач на обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач працює за кордоном та отримує нерегулярні доходи, в розмірі від 18000 грн. до 21000 грн., однак жодних доказів працевлаштування відповідача суду не надала, а ОСОБА_2 в поданих до суду запереченнях зазначає, що на даний час не працює та не має засобів для існування, що узгоджується з поданими ним доказами, а саме копією трудової книжки серї УКР №2453929 та копією паспорта для виїзду за кордон. Тому суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача повинен бути менший, ніж 1500 грн. на утримання сина та 2000 грн. на утримання дочки.

При цьому судом береться до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей та сторін, відсутність у сторін по справі інших утриманців.

Суд бере до уваги той факт, що малолітня ОСОБА_4 має І групу інвалідності, що підтверджується поясненнями позивача, матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.

Однак, з пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки в сумі 2000 грн., ОСОБА_1 одночасно обгрунтовує і наявністю витрат, повязаних з обстеженням, лікуванням та оздоровленням ОСОБА_4

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З норм ст. 185 СК України, Постанови Судової палати в цивільних справах ВСУ від 24.02.2016 року №6-129цс15, вбачається, що до особливих обставин законодавцем відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у звязку із розвитком певних її здібностей, талантів, у звязку з хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Отже, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку та втрати на них повинен довести позивач.

А тому суд приходить до висновку, що витрати, на які вказує позивач, пов'язані з лікуванням та оздоровленням ОСОБА_4 є додатковими, передбаченими ст. 185 СК України.

Водночас, судом враховується, що згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2018р. - в розмірі 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Таким чином на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років не може бути меншим ніж 930 грн.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний це робити за приписами ст.180 СК України, то з нього на користь позивачки необхідно стягувати аліменти в розмірі 1200 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та 1400 грн. на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 27.02.2018 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 141, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України для виїзду за кордон №FE972454) на користь ОСОБА_1 (жительки с.Бадівка, вул. Вознюка, 40 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1400 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 лютого 2018 року і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України для виїзду за кордон №FE972454) на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2018 р.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6