Справа № 289/2253/17
Номер провадження 2/289/216/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Радомишльської міської об'єднаної територіальної громади Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2015 позивач звернулася до суду із позовом до Радомишльської міської об'єднаної територіальної громади Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка та матері позивача залишилось спадкове майно, інші спадкоємці на дане майно не претендують, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та матері право на спадкове майно, а саме на:

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, площею 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0184373, виданого на підставі Рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 17.03.1997 № 73, на ім'я ОСОБА_3;

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички Радомишльського району Житомирської області, площею 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0184375, виданого на підставі Рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 17.03.1997 № 73, на ім'я ОСОБА_4.

Сторони у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, просили суд розгляд справи проводити без їх участі.

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 28.12.1939 у м. Радомишль Житомирської області, у Посвідці про народження серії А № 2127469 її батьками були записані: батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_4Г.(а.с. 6).

07.05.1960 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований виконкомом Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та отримала прізвище чоловіка ОСОБА_3, що підтверджує довідка від 21.10.2005 за № 471, видана відділом РАЦС Радомишльського РУЮ у Житомирській області (а.с.7).

Чоловік позивачки ОСОБА_3 помер 21.10.1997 у віці 60 у м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 22.10.1997 серії І-ТП № 082956 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого і входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички Радомишльського району Житомирської області, площею 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0184373, виданого на підставі Рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 17.03.1997 № 73 (а.с.13).

Відповідно до ОСОБА_4 від 19.12.2017 № 1269/02-14, який надійшов від Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, у провадженні Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області знаходиться спадкова справа № 410/2005 до майна ОСОБА_3, який помер 21.10.1997 року. У спадковій справі є наступні документи:

- заява від ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові внески в Радомишльському відділенні Ощадного банку України № 2947 після смерті чоловіка ОСОБА_3 від 21.10.2005 року за № 623.

28.02.2001 року у віці 91 років померла мати позивача ОСОБА_4 у с. Осички Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 01.03.2001 серії І-ТП № 150271 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого і входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички Радомишльського району Житомирської області, площею 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0184375, виданого на підставі Рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 17.03.1997 № 73 (а.с. 14).

Відповідно до ОСОБА_4 від 19.12.2017 № 1267/02-14, який надійшов від Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, у провадженні Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області знаходиться спадкова справа № 447/2010 до майна ОСОБА_4, яка померла 28.02.2011 року. У спадковій справі є наступні документи:

- заява від ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай в ПКСП ім. Несененка с. Осички Радомишльського району Житомирської області після смерті матері ОСОБА_4 від 19.11.2010 року за № 1222.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушила у суді спір про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_4 права на спадкове майно, оскільки ОСОБА_7 помер 21.10.1997 року, а ОСОБА_4 померла 26.02.2001 року, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Приймаючи до уваги викладене та те, що позивач надав докази, які свідчать про право спадкодавців на спадкове майно та те, що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Радомишльської міської об'єднаної територіальної громади Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування право на спадкове майно, а саме на:

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, площею 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0184373, виданого на підставі Рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 17.03.1997 № 73, на ім'я ОСОБА_3;

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички Радомишльського району Житомирської області, площею 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0184375, виданого на підставі Рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 17.03.1997 № 73, на ім'я ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)