Провадження №6/760/209/18
Справа №760/9931/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Комісії по захисту конкуренції, Республіки Сербія про виправлення помилки у виконавчому листі у справі за клопотанням Сербського суду про надання дозволу на примусове виконання рішення Господарського суду в Белграді про стягнення коштів з ТОВ «Львівські автобусні заводи»,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року представник Комісії по захисту конкуренції Республіки Сербія звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, в якій посилається на те, що виконавчий лист, який виданий Солом'янським районним судом м. Києва на підставі ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року не містить дій примусового характеру, тому старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України повернуто виконавчий лист без прийняття до виконання.

За таких обставин, представник заявника просив виправити допущені помилки при оформленні виконавчого листа, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 27 липня 2015 року, виклавши його резолютивну частину відповідно до вимог статей 4, 10 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням заходів примусового характеру та направити його для виконання в порядку встановленому законом.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив виправити помилку у виконавчому листі та ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 р.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 398 ЦПК України в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа, на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який надсилається для виконання в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим рішенням Господарського суду у Белграді від 18 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 30 січня 2013 року, у справі 45 П 7412/11, зобов'язується відповідач ТОВ «ЛЬВІВСЬКИЙ АВТОБУСНИЙ ЗАВОД», Львівська область, Львів, вул. Стрийська, 45, Республіка Україна щоб позивачу РЕСПУБЛІКА СЕРБІЯ «КОМІСІЇ ПО ЗАХИСТУ КОНКУРЕНЦІЇ» з Белграда, виплатити суму основного боргу 2 000 000,00 динарів, з процентами на цю суму за Законом про рівень ставки за прострочений платіж, а саме: від 28.06.2011 року і до повної виплати, а все у терміні від вісім днів з дня отримання судового вироку, а під загрозою примусового виконання.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року клопотання Сербського суду про надання дозволу на примусове виконання рішення Господарського суду в Белграді про стягнення коштів з ТОВ «Львівські автобусні заводи» задоволено та дозволено примусове виконання на території України рішення Господарського суду у Белграді №45 П 7412/11 від 18.10.2012 року про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи» сплатити суму основного боргу у розмірі 30227845, 17 гривень та стягнуто з ТОВ «Львівські автобусні заводи» в дохід держави суму судових витрат в сумі 243.60 грн.

27 липня 2015 року на підставі ухвали суду від 10.11.2014 р. Солом'янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Господарського суду в Белграді про стягнення коштів з ТОВ «Львівські автобусні заводи», зокрема зазначено: дозволити примусове виконання на території України рішення Господарського суду у Белграді № 45 П 7412/11 від 18 жовтня 2012 року про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи» сплатити суму основного боргу у розмірі 30227845,17 гривень.

09 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по тій причині, що виконавчий лист не містить дій примусового характеру, а лише надає дозвіл на виконання рішення Господарського суду у Белграді №45 П 7412/11 від 18 жовтня 2012 року, яке на виконання не пред'явлено.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29.01.2018 р. у задоволенні заяви Республіки Сербія Комісії по захисту конкуренції про виправлення помилки у виконавчому листі у справі за клопотанням Сербського суду про надання дозволу на примусове виконання рішення Господарського суду в Белграді про стягнення коштів з ТОВ «Львівські автобусні заводи» - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2018 р. апеляційну скаргу Комісії по захисту конкуренції Республіка Сербія - задоволено частково. Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 470 ЦПК України, на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред'являється для виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Таким, на час видачі виконавчого листа 27 липня 2015 року, був Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (із змінами).

При оформленні або видачі виконавчого листа може бути допущено помилку, що робить неможливим належне виконання судового рішення, що було підставою для його видачі.

Тому, відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги до виконавчого документа, визначені у законі, є єдиними. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте їх звуження не допускається.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно роз'яснень, зазначених в пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, що при невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим вищевказаним Законом, заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі ст. 369 ЦПК (ст. 432 ЦПК України чинної редакції), а якщо відсутні відповідні відомості в судовому рішенні, то відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 1 ст. 432 ЦПК України, питання виправлення помилки має вирішувати суд, який видав виконавчий документ.

Встановлено, що у виконавчому листі від 27 липня 2015 року, який був виданий Солом'янським районним судом м. Києва на підставі ухвали суду від 10.11.2014 р., в порушення частини 1 ст. 470 ЦПК України (ч. 1 ст. 398 ЦПК України в редакції чинній на час видачі виконавчого листа), пп. 4 абз. 3 п. 5.7 вищевказаної Інструкції, відсутнє викладення резолютивної частини рішення ухваленого Господарським судом у Белграді від 18 жовтня 2012 року, дозвіл на примусове виконання якого наданий судом.

З ухвали суду від 10.11.2014 р. вбачається, що вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, однак, у резолютивній частині ухвали не зазначено стягувача на користь якого підлягає стягненню сума основного боргу у розмірі 30227845, 17 гривень.

Частиною 1 статті 269 ЦПК України визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в другому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 10.11.2014 р. слід виправити описку та зазначити правильно: «Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Господарського суду у Белграді № 45 П 7412/11 від 18.10.2012 року про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи», , адреса: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 45) сплатити на користь Комісії по захисту конкуренції Республіки Сербія, реєстраційний номер 17655515, податковий ідентифікаційний номер 104383538, адреса: республіка Сербія, місто Беглрад, вул. Савська, 25/IV суму основного боргу у розмірі 30227845,17 гривень.».

Також підлягає задоволенню заява представника Комісії по захисту конкуренції, Республіки Сербія про виправлення помилки у виконавчому листі, виданого 27.07.2015 р. у справі №760/9931/14-ц.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 269, 398, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Виправити описку у другому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 10.11.2014 р. у справі №760/9931/14-ц та зазначити: «Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Господарського суду у Белграді № 45 П 7412/11 від 18.10.2012 року про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи», , адреса: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 45) сплатити на користь Комісії по захисту конкуренції Республіки Сербія, реєстраційний номер 17655515, податковий ідентифікаційний номер 104383538, адреса: республіка Сербія, місто Беглрад, вул. Савська, 25/IV суму основного боргу у розмірі 30227845,17 гривень.».

Виправити допущену помилку у виконавчому листі, виданого 27.07.2015 р. у справі №760/9931/14-ц за клопотанням Сербського суду про надання дозволу на примусове виконання рішення Господарського суду в Белграді про стягнення коштів з ТОВ «Львівські автобусні заводи» та зазначити «Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Господарського суду у Белграді № 45 П 7412/11 від 18.10.2012 року про зобов'язання ТОВ «Львівські автобусні заводи», , адреса: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 45) сплатити на користь Комісії по захисту конкуренції Республіки Сербія, реєстраційний номер 17655515, податковий ідентифікаційний номер 104383538, адреса: республіка Сербія, місто Беглрад, вул. Савська, 25/IV суму основного боргу у розмірі 30227845,17 гривень.».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Кушнір С.І.