Справа № 627/126/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Солонецької Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до В»язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

у с т а н о в и в :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до В»язівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в травні 2017 р. помер її дядько ОСОБА_2,який мав на праві приватної власності , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, земельну ділянку площею 8,06 га , що знаходяться на території В»язівської сільської ради . За життя дядько склав заповіт ,яким все своє майно заповідав позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з розбіжностями у документах у написанні прізвища спадкодавця . Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. Прохала встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку.

У судове засідання позивач не з»явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність , позов підтримала ,просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2, який проживав в с.В»язова Краснокутського району Харківської області , помер 19 травня 2017 р. , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 387121 від 22.05.2017 р.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР № 003686, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 8,06 га, яка розташована на території В»язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Вказаний державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян за №50 від 20.03.2002 р.

Заповітом , посвідченим приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області від 13.11.2016 р. , реєстраційний номер 3881, ОСОБА_2 заповідав все своє майно ОСОБА_1 Заповіт на момент смерті заповідача не відмінявся і не скасовувався .

Постановою державного нотаріуса Краснокутської Державної нотаріальної контори від 08.02.2018 р. , ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , так як є розбіжності в документах в написанні прізвища спадкодавця .Крім того , нотаріус вказав , що спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1

У судовому засіданні встановлено , що дійсно згідно свідоцтва про смерть спадкодавець записаний як ОСОБА_2 , а в Державному акті про право приватної власності на землю , його прізвище вказано як ОСОБА_3 .

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Таким чином спадкування майна ОСОБА_2 дійснюється по заповіту. Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині не має, оскільки спадкоємців по закону не має.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 328, 1220,1223,1296 ЦК України, ст. ст. 10,12,13,81,263-265,354 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа , а саме , що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ХР № 003686 виданий на ім»я ОСОБА_3 належить ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою : ІНФОРМАЦІЯ_2, картка платника податків : НОМЕР_1 , право приватної власності на земельну ділянку розміром 8,06 га , яка знаходиться на території В»язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР № 003686 , що належить ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Вовк Л. В.