Справа №173/393/18
Провадження №2-о/173/43/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

при секретарі Рудовій Л.В.

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Зарічанська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області та державний нотаріус першої Кам'янської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 року до суду звернулася заявниця ОСОБА_2, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Водянська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 21 березня 2018 року .

21.03.2018 року справа не слухалась в зв'язку з хворобою судді. Справу призначено до розгляду на 07.05.2018 року

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

07.05. 2018 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_3, померлій 04 жовтня 1996 року, сертифікату про право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП № 0147226, виданий 05 червня 1997 року на ім'я ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: 29.01.2015 року померла мати ОСОБА_2,- ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41031503 від 27.04.2015 року, спадкова справа № 57729939.

17.03.2017 року вона звернулась до державного нотаріуса Першої Кам'янської нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_5О, яка складається в тому числі і із права на земельну ділянку (пай), розташовану на території Зарічанської сільської ради верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належало померлій 04.10.1996 року матері ОСОБА_5. ОСОБА_3.

Проте при огляді наданих нотаріусу документів виявлені невідповідності у правовстановлюючому документі, а саме у сертифікаті про право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП № 0147226, виданий 05 червня 1997 року прізвище, ім'я та по батькові власника записане «Заіка Марія Іванівна», в той час як згідно свідоцтва про смерть прізвище, ім'я та по батькові померлої 04.10.1996 року є ОСОБА_3 .

В зв'язку з чим постановою державного нотаріуса першої Кам'янської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 21.03.2017 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримала. Давши пояснення фактично встановлені матеріалами справи.

Заінтересована особа, представник Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

Заінтересована особа, державний нотаріус першої Кам'янської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори судове засідання не зявилась подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши заявника, свідків, з'ясувавши зміст заявленої вимоги вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29.01.2015 року померла мати ОСОБА_2,- ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41031503 від 27.04.2015 року, спадкова справа № 57729939.

17.03.2017 року заявниця звернулась до державного нотаріуса Першої Кам'янської нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_5, яка складається в тому числі і із права на земельну ділянку (пай), розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належало померлій 04.10.1996 року матері ОСОБА_5. ОСОБА_3.

Проте при огляді наданих нотаріусу документів виявлені невідповідності у правовстановлюючому документі, а саме у сертифікаті про право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП № 0147226, виданий 05 червня 1997 року прізвище, ім'я та по батькові власника записане «Заіка Марія Іванівна», в той час як згідно свідоцтва про смерть прізвище, ім'я та по батькові померлої 04.10.1996 року є ОСОБА_3.

В зв'язку з чим постановою державного нотаріуса першої Кам'янської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 21.03.2017 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності провоустановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються зпрізвищем, ім'ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт належності померлій 04.10.1996 року ОСОБА_3 сертифікату про право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП № 0147226, виданий 05 червня 1997 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показань свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_7. судом встановлено.

Свідок ОСОБА_6, пояснила суду, що заявниця є її невісткою, вона добре знає її сім'ю. Знає, що матір'ю заявниці була ОСОБА_5, у якої вона часто бувала в гостях. Знає, що бабусею заявниці було ОСОБА_3, яка народилась в 1911 році. Проживала ОСОБА_3, в с. Бородаївські Хутори. Коли бабуся стала немічною за віком ОСОБА_5, забрала її до себе у місто. Вона спілкувалась із ОСОБА_3. іостання розповідала їй, що працювала в колгоспі до виходу на пенсію.

Свідок ОСОБА_7, пояснив суду, що заявниця є його дружиною. Він добре знав матір своєї дружини ОСОБА_5О,. та бабусю дружини - ОСОБА_3 Йому відомо, що ОСОБА_3, проживала в с. Бородаївські Хутори, працювала в колгоспі. А коли захворіла, мати його дружини забрала ОСОБА_8. до себе в місто. Також бабуся дружини отримала земельну ділянку при розпаюванні земель колгоспу, але мати його дружини не встигла оформити спадщину, так як хворіла та погано бачила.

З архівної довідки КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» № 25 від 19.02.2018 року встановлено, що за даними колгоспу ім. Калініна (КСП «Заріччя») ОСОБА_3. працювала в колгоспі ім. Калініна з 1947 року по 1957 рік.

З довідки Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 27 від 08.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_3Д проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1950 року по 1995 рік. ОСОБА_4 на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не проживала.

Оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці ОСОБА_3, сертифікату про право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП № 0147226, виданий 05 червня 1997 року, виданого на ім'я ОСОБА_4І виходячи з того, що ім'я померлої ОСОБА_3Д та ім'я особи, на ім'я якої виданий вищезазначений сертифікат, є однаковими, а прізвище померлої та прізвище особи, на ім'я якої виданий вищезазначений сертифікат, є співзвучним і на думку суду є невірним перекладом з російської на українську мову, або неправильним його технічним записом. Також, суд вважає, що допущена помилка щодо написанні по батькові померлої ОСОБА_3,так як за відомостями Зарічанської сільської ради ОСОБА_4, на території ради не проживала. Також адреса за якою проживала ОСОБА_3, та адреса одержувача сертифікату про право на земельну ділянку є однаковими.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що сертифікат про право на земельну ділянку , був виданий саме ОСОБА_3Д, а не іншій особі, як - то ОСОБА_4, і до цього часу будь-яка інша особа не заявила свої вимоги про право на дану земельну ділянку, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності правовстановлюючого документу: ОСОБА_3, померлій 04 жовтня 1996 року сертифікату на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, серії ДП № 0147226, виданого 05.06.1997 року Верхньодніпровською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_4.

Встановлення даного факту належності документу потрібно заявниці для оформлення спадщини. В іншому порядку встановити даний факт заявниця не має можливості, так як ОСОБА_3, на даний час померла.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника та за рахунок заінтересованої особи не відшкодовуються

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Зарічанська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області та державний нотаріус першої Кам'янської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 04 жовтня 1996 року сертифікату на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, серії ДП № 0147226, виданий 05.06.1997 року Верхньодніпровською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_4.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп. покласти на заявницю ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 17.05.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 17.05.2018 року

Оприлюднене: 17.05.2018 року

Рішення набирає законної сили: 19.06.2018 року