Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6286/18
Номер провадження: 2-в/225/93/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

В обґрунтуванні заявлених вимог заявником зазначено, що 07.09.2012 Ленінським районним судом м. Донецька ухвалено рішення у справі № 2/0532/1821/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини.

Заявник звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою про відновлення втраченого судового провадження Ленінського районного суду м. Донецька у вказаній справі та про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів з відповідача, у звязку з тим, що м. Донецьк є населеним пунктом, в якому проводиться антитерористична операція (операція Обєднаних сил) і заявник не має можливості отримати копію судового рішення, що знаходиться в Ленінському районному суді м. Донецька, що необхідне їй для звернення судового рішення до виконання та отримання аліментів.

Крім того заявник зазначила, що вона 25.06.2016 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище «Казніна» на ОСОБА_1.

Заявник до судового засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Заінтересована особа до судового засідання не зявилася з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув подані документи та матеріали, всебічно і повно зясував фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява, обєктивно оцінив докази, що мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить наступного висновку.

Згідно зі ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 (зі змінами та доповненнями) у звязку з проведенням антитерористичної операції розгляд цивільних справ, які підсудні судам Донецької та Луганської області було підпорядковано судам, які знаходяться на підконтрольній території України, зокрема, розгляд справ, підсудних Пролетарському районному суду м. Донецька, здійснюється Дзержинським міським судом Донецької області.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» або ст.ст. 1,3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 по справі № 6-13992св15).

Будь-які матеріали судової справи, як і сама судова справа, після розгляду не були передані Ленінським районним судом м. Донецька до Дзержинського міського суду Донецької області.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 07.09.2012 року у цивільній справі № 2/0532/1821/2012 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено. Ухвалено стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), але не менш 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14.08.2012 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, а також стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто до 17.01.2015 року. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 214,60 гривні на користь держави.

Факт ухвалення відповідного рішення, його зміст, підтверджується копією рішення Ленінського районного суду м. Донецька з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.10.2012 року було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07 вересня 2012 року в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Однак, шляхом повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень», судом не можливо отримати відомості щодо рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.10.2012 по справі №22ц-10779-2012, оскільки в зазначеній системі таке рішення фактично відсутнє, що підтверджується довідкою заступника керівника Дзержинського міського суду Донецької області.

При вирішенні питання про часткове відновлення втраченого судового провадження в частині ухвалення 23.10.2012 Апеляційним судом Донецької області рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_2, судом відповідно до вимог ст. 494 ЦПК України були досліджені матеріали з втраченого судового провадження а саме: копія рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07.09.2012 року по цивільній справі № 2/0532/1821/2012, довідка, з якої вбачається, що рішення змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.10.2012 року. Судом також досліджено в судовому засіданні надані на підтвердження заявлених вимог копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 серії І-НО №453173.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що заявник по справі 25.06.2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у Виконкомі Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, у звязку з чим змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5.

Суд не вбачає підстав не прийняти до уваги подані заявником матеріали, оскільки вони узгоджуються між собою та у своїй сукупності з іншими доказами підтверджують, що в Ленінському районному суді м. Донецька та в Апеляційному суді Донецької області дійсно перебувала цивільна справа № 2/0532/1821/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини.

Згідно з інформацією Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №14.13-17/03103 від 08.08.2018 відповідно до даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні в Калінінському районному відділі державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 35446868, відкрите на підставі виконавчого листа №2/0532/1821 від 07.09.2012 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), але не менш 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14.08.2012 й до повноліття дитини. Робота відділу державної виконавчої служби у м. Донецьку ускладнена, у звязку з проведенням АТО, забезпечення виконання виконавчих документів та вжиття заходів примусового виконання не надається можливим на даний час.

На підставі перевірених матеріалів, суд вважає установленим зміст рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07.09.2012 року в цивільній справі № 2/0532/1821/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини та зміст рішення Апеляційного суду Донецької області №22ц-10779-2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_2, відновлення яких заявнику необхідно для отримання копії рішення та дубліката виконавчого листа з метою захисту прав, інтересів неповнолітньої дитини.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Таким чином, для виконання рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07.09.2012 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.10.2012 року в повному обсязі потрібен дублікат виконавчого листа, рішення на даний час не втратило своєї законної сили, суд вважає за необхідне видати виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини для відновлення втраченого виконавчого провадження.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження та видачу дублікату виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 260, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 Борисівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження - задовольнити.

Частково відновити втрачене провадження по цивільній справі № 2/0532/1821/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07.09.2012 року в цивільній справі № 2/0532/1821/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини в наступній редакції: «

Провадження по справі № 2/0532/1821/2012

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2012 року Ленінський районний суд м. Донецька у складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

при секретарі Коваленко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем з 10.09.2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, але з 03.06.2012 року вони фактично припинили шлюбні стосунки. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. В теперішній час вони з відповідачем проживають окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини, а також на її утримання відповідач не надає у добровільному порядку, що ставить її у крайнє скрутне матеріальне становище, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та не має можливості достатньо утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача на свою користь щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 17.01.2015 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що не згоден проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини його доходу, оскільки він має стягнення за виконавчим провадженням у розмірі 12968,04 грн., та його заробіток складає всього 1150 грн. Тому при сплаті заявленого позивачем розміру аліментів на її утримання у відповідача залишок його доходу буде менше встановленого прожиткового мінімуму. Просив у задоволені позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 17.01.2015 року відмовити.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходиться на утриманні позивача.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуждуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки останній не надав суду переконливих доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу у вказаному розмірі на її утриманні.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, оцінивши представлені сторонами докази, з обліком сімейного та майнового положення відповідача, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх його доходів, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років та аліменти на утримання її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 214,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та ст. ст. 80, 84, 180-183, СК України та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), але не менш 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14.08.2012 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто до 17.01.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 гривень.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Ленінського районного суду м. Донецька протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Пронін С.Г.».

Вважати установленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.10.2012 року в цивільній справі № 22ц-10779-2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 07 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в наступній редакції:

«Справа №22ц-10779-2012 р.

Категорія: 48

Головуючий у 1-й інстанції: Пронін С.Г.,

Доповідач : Кіянова С.В.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2012 року Апеляційний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді: Лісового О.О.

суддів: Кіянової С.В., Янчук Т.О.

при секретарі Люліній Я.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 07 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду у серпні 2012 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, посилаючись на те, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.09.2011 року, від якого є дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюбні відносини припинені з липня 2012 року і відповідач не надає їй матеріальну допомогу ні на утримання дитини, ні на її утримання, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання та на її користь в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 07 вересня 2012 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.08.2012 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною сином ОСОБА_7 17.01,2012 року народження трирічного віку, до 17.01.2015 року.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд, оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано, що він за виконавчим листом погашає борг у розмірі 12 968,04 грн., а його середньомісячний заробіток становить 1150 грн., тобто він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

В судовому засідання апеляційного суду відповідач підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, уточнюючи що він оскаржує рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини, в частині стягнення аліментів на дитину він згоден з рішенням суду.

Позивач заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів на утримання дружини і ухвалити нове рішення у вказаній частині з наступних підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції виходив з того, що сторони від зареєстрованого 10.09.2011 року мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходиться на утриманні позивача. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2012 року і вони проживають окремо. Відповідач працює і має постійний дохід, він має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, тому на утримання дитини визначено аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, а на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

При таких обставинах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач має право на стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини на підставі ст.180, ч.3 ст. 181, ст.,182, ч.1 ст.183 СК України.

Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює і його середньомісячна заробітна плата складає 1 150 грн., він не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду у вказаній частині відповідає вимогам закону тому підстав для його скасування чи зміни не має.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так, середньомісячна заробітна плата відповідача складає 1150 грн., з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, тобто частка доходу яка залишається відповідачу є нижче прожиткового мінімуму, встановленого ст.12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» в розмірі 1102 грн.

Таким чином, судом правильно встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, але відповідач не має можливості її надавати на даний час.

При таких обставинах, рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у вказаній частини про відмову у задоволенні позову. При цьому позивач не позбавлена права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання у випадку зміни матеріального становища відповідача в подальшому.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він за виконавчим листом погашає борг у розмірі 12 968,04 грн., тому не має можливості надавати дружини матеріальну допомогу безпідставні, оскільки згідно листа з 2009 року виплат він не провадить за вказаним виконавчим листом (а.с.11).

Відповідно до п.4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 07 вересня 2012 року скасувати в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Судді :».

ОСОБА_8 Борисівні дублікат виконавчого листа для виконання рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07 вересня 2012 року в цивільній справі №2/0532/1821/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.10.2012 року в цивільній справі №22ц-10779-2012.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Г.В. Ткач