Номер провадження: 2-др/785/13/18
Номер справи місцевого суду: 520/8581/16-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М. Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м. Одеса

Справа № 520/8581/16ц

Провадження № 2др/785/13/18

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П.,Погорєлової С.О.

з участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року, за заявою представника ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, -

встановила:

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Зазначено загальний розмір суми стягнення за рахунок предмета іпотеки у сумі 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., який складається з суми позики в розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних в сумі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп.

До укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) передати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) квартиру АДРЕСА_1 в її управління.

Визначено початкову ціну квартири АДРЕСА_1, для її подальшої реалізації в розмірі 1 408 214 (один мільйон чотириста вісім тисяч двісті чотирнадцять) гривень.

Виселено всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року - скасовано і ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 25.03.2013 року, яка станом на 26.07.2016 року становить у розмірі 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., що складається з заборгованості за договором позики у розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних у розмірі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп. , звернуто стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 112,0 кв.м., житловою - 56,7 кв.м.,яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2009 року , шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 3 501 362 (три мільйона п'ятсот одна тисяча триста шістдесят дві ) грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виселення всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 890 гривень.

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_2- ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення і в обґрунтування заяви посилався на те, що при зверненні до суду з позовом, нею були заявлені також позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 в її управління, проте апеляційним судом Одеської області рішення стосовно зазначеної позовної вимоги не прийнято, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 ,відповідач ОСОБА_3 не з'явилися. Колегія суддів ,відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України , вважає за можливе розгляд справи у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд ,що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення ,не ухвалено рішення.

З матеріалів справи вбачається , що у липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Зазначено загальний розмір суми стягнення за рахунок предмета іпотеки у сумі 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., який складається з суми позики в розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних в сумі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп.

До укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) передати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) квартиру АДРЕСА_1 в її управління.

Визначено початкову ціну квартири АДРЕСА_1, для її подальшої реалізації в розмірі 1 408 214 (один мільйон чотириста вісім тисяч двісті чотирнадцять) гривень.

Виселено всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року- скасовано і ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 25.03.2013 року, яка станом на 26.07.2016 року становить 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., що складається з заборгованості за договором позики у розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних у розмірі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп. , звернуто стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 112,0 кв.м., житловою - 56,7 кв.м.,яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2009 року , шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 3 501 362 (три мільйона п'ятсот одна тисяча триста шістдесят дві ) грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виселення всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 890 гривень.

Звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення , представник ОСОБА_2- ОСОБА_5 посилався на те, що відповідно до вимог ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», з метою проведення підготовчих дій щодо продажу іпотечної квартири , на період до укладення купівлі-продажу, позивач має право на передачу цієї квартири в її управління.

Положенням ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» законодавцем визначено , що має бути зазначено у рішенні суду у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З врахуванням того, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2І про виселення всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1 відмовлено, та право мешканців квартири у користуванні спірною квартирою не припинено, тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про передачу спірної квартири в її управління не має.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, заява представника ОСОБА_2- ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.270 ,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_5 ,діючого в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали , зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.03.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П.Заїкін

С.О.Погорєлова