АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/5107/17

Провадження №22-ц/790/1262/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участі секретаря - Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення суми завдатку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року (суддя Єрмак Н.В.),

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення суми завдатку, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 2 409 992 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2017 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення суми завдатку.

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення суми завдатку.

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_4 вказував, що між сторонами виник спір з приводу укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а відповідач протягом розгляду справи судом має можливість відчужити майно, тому існує ймовірність того, що в разі задоволення даного позову, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2, зареєстрованої на імя ОСОБА_5

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачем не зазначено підстав чи обставин, які б підтверджували ризики щодо спірного майна. Зазначає, що в теперішній час на розгляді суду перебуває провадження щодо стягнення подвійної суми завдатку, що на думку апелянта, не має відношення до квартири та укладених щодо неї правочинів, оскільки він як відповідач, в разі задоволення позову ОСОБА_1, буде мати перед останнім зобовязання з повернення суми грошей, а не квартири.

Крім того, зазначає що має намір укласти мирову угоду з позивачем. Відтак, вважає що в суду не було підстав накладати заборону на відчуження майна, що належить сторонній особі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави вжиття заходів забезпечення позову та вид забезпечення позову, який належить застосувати,зазначені позивачем, є поважними та обґрунтованими.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення суми завдатку.

До заперечень на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 додана копія заяви про зміну позовних вимог, з тексту якої вбачається, що позивачем були змінені позовні вимоги і він просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на цю квартиру.

Отже, згідно матеріалів справи спірною є квартира АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_5

Вказане майно є предметом договору купівлі-продажу, укладеного 04.12.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про визнання недійсним якого просить позивач.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до того, що у разі якщо відповідач розпорядиться спірним майном, це ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального права, вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 травня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_6