Справа №560/220/18
У Х В А Л А

13 березня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого об'єкта будівництва,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить просить зобов'язати відповідача привести земельну ділянку за адресою: вул.Шевченка, 107 в м.Дубровиця Рівненська область, зокрема господарську будівлю, до попереднього стану, що передував проведенню будівельних робіт з її реконструкції.

Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір за подачу позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Відповідно вимог ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі, зокрема:

пункт 2 - ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, у даному випадку позивача по справі, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, у даному випадку відповідача по справі, однак позивач вказує ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (ЄДРПОУ), що, згідно даного пункту, притаманно для юридичних осіб;

пункт 4- зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, однак зміст позовних вимог зазначений позивачем, тобто спосіб захисту, передбачений законом, а саме "знесення самочинно збудованого об'єкта будівництва" різниться із способом захисту, який позивач просить суд визначити у рішенні, а саме "зобов'язати відповідача привести земельну ділянку за адресою: вул.Шевченка, 107 в м.Дубровиця Рівненська область, зокрема господарську будівлю, до попереднього стану, що передував проведенню будівельних робіт з її реконструкції";

пункт 8 - зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

пункт 9 - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Частиною 1 ст.134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Крім того, згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у позовній заяві просить за подачу позовної заяви судовий збір стягнути з відповідача.

Однак, слід наголосити, що відповідно ст.2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є особи, які звертаються до суду.

Стаття 5 Закону України "Про судовий збір" передбачає пільги щодо сплати судового збору. Однак, дана категорія справ не входить до переліку, коли позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Виходячи з наведеного, позивач має сплатити суму судового збору, відповідно до встановлених Законом України "Про судовий збір" ставок.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік", у статті 7 встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розрахунку на місяць - 1762 грн.

Відтак позивачу необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 1762 грн. та надати суду документ, що підтверджує його сплату, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України.

Отже, подаючи позовну заяву до суду, позивачем не виконані зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Слід зазначити, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем також не дотримано вимоги ст.95 ЦПК України, згідно якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, додані позивачем копії документів засвідчені печаткою Державної архітектурно-будівельної інспекції України, що, відповідно, не відповідає вищевказаним вимогам.

Отже, подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Ухвалою від 21 лютого 2018 року позивачу надано десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Зазначена ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 28 лютого 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, наданий судом десятиденний строк на усунення недоліків спливає 12 березня 2018 року (з урахуванням вихідних днів).

На виконання вищевказаної ухвали суду, позивачем 12 березня 2018 року надіслано заяву в якій просить долучити оригінал документа про сплату судового збору (квитанція №114 від 12.03.2018 року).

Однак, додана до заяви квитанція, що підтверджує сплату судового збору, є її копією, що є неприпустимим, згідно норм цивільно-процесуального законодавства.

Окрім наявного недоліку щодо несплати судового збору при звернення до суду з даною позовною заявою, ухвала від 21 лютого 2018 року містила ще ряд недоліків, які мали б бути усунені позивачем.

Однак, у вказаний термін цих недоліків не усунуто.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.185, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого об'єкта будівництва вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: ОСОБА_3