АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/390/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року про забезпечення позову (суддя Бондарчук В.В.)

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову та просила накласти арешт на автомобіль BMW 320D, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер до зміни реєстрації НОМЕР_2), номер шасі НОМЕР_3, та передати на тимчасове зберігання автомобіль BMW 320D, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер до зміни реєстрації НОМЕР_2), номер шасі НОМЕР_3, третій особі, яка не заінтересована у вирішенні спору, а саме ОСОБА_6, що зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви зазначила, що 26 березня 2015 року нею було придбано у ОСОБА_7 автомобіль BMW320D, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким вона відкрито користувалася. 8 серпня 2017 року автомобіль було затримано та відправлено на спеціальний майданчик на підставі відкритого виконавчого провадження №53073962, яке перебуває на виконанні у Дніпровському відділі ДВС м.Кам'янське в інтересах стягувача ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС». ОСОБА_5 має намір подати до суду позовну заяву про визнання за нею права власності на автомобіль BMW 320D, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, (реєстраційний номер до зміни реєстрації НОМЕР_2) як добросовісного набувача. ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» вживає заходів щодо продажу спірного автомобіля. Тому, у випадку невжиття заходів забезпечення позову ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» зможе відчужити спірний автомобіль, що зробить неможливим або утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року заяву задоволено частково. Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю

_____________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Бондарчук В.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: ухвала

«АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» (місцезнаходження м.Дніпро, Проспект Праці 2Т, ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в лізинг автомобіля BMW320D, номер шасі НОМЕР_3, 2007 року випуску.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а тому з урахуванням вимог пропорційності та співмірності із можливими вимогами визначив забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в лізинг спірного автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, обраний судом спосіб забезпечення позову не відповідає критеріям співмірності та пропорційності, оскільки автомобіль залишено відповідачу, який з метою невиконання рішення суду має можливість під час розгляду справи розібрати автомобіль на запчастини.

Апелянт ОСОБА_5 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась.

Представник апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники справи повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явились.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає,

що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

За змістом п.1, 2, 7 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Оскільки ОСОБА_5 зазначала про намір пред'явити позов про витребування автомобіля, то вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в лізинг автомобіля BMW320D, номер шасі НОМЕР_3, 2007 року випуску, є співмірним із заявленими вимогами.

Суд першої інстанції, із урахуванням вимог пропорційності та співмірності із можливими заявленими вимогами, правильно визначив такий вид забезпечення позову як заборона ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» вчиняти будь-які дії по відчуженню, передачу у лізинг автомобіля BMW320D, номер шасі НОМЕР_3, до розгляду справи Хмельницьким міськрайонним судом, що буде достатнім для гарантування прав позивача на час розгляду справи у суді, та найменш обтяжливим для ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», з урахуванням виду його діяльності.

Доводи апеляційної скарги про можливість відчуження спірного автомобіля по запчастинам є припущенням апелянта та докази на підтвердження цього ОСОБА_5 не надано, а тому вони не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для передачі спірного автомобіля на зберігання третім особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2018 року.

Судді /підпис/ Т.В. Спірідонова

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова