Справа № 163/2691/17
Провадження № 2/163/33/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 травня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом Любомльської районної державної адміністрації Волинської області, в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2017 року Любомльська районна державна адміністрація Волинської області в особі заступника голови ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1, звернулась в суд з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Любомльської РДА, як такий, що позбавлений батьківського піклування, оскільки його батько ОСОБА_2 за рішенням Любомльського районного суду від 28.12.2006 року позбавлений батьківських прав, а мати ОСОБА_6 померла у вересні 2015 року. На даний час ОСОБА_1 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_4. Разом з тим, зважаючи на те, що особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обовязку щодо утримання дитини, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1, а саме з ОСОБА_2 в користь батьків-вихователів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв з приводу розгляду справи не подав.

Треті особи в судове засідання не зявились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України, а судове засідання проводить без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

З копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ №035403, виданого Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області 01.09.2006 року встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є: ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Матеріалами справи стверджено, що мати вказаної неповнолітньої дитини ОСОБА_6 померла 29 вересня 2015 року, а батько ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав на підставі рішення Любомльського районного суду Волинської області від 28.12.2016 року.

Відповідно до розпорядження голови Любомльської районної державної адміністрації Волинської області від 30 січня 2017 року №40, неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови Любомльської районної державної адміністрації Волинської області від 26.05.2017 року №186, неповнолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, влаштовано до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_4 ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які мають статус батьків-вихователів.

Як вбачається з витягу з протоколу № 15 від 28.08.2017 року засідання комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації, даною комісією було прийнято рішення про доцільність звернення до Любомльського районного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 в користь батьків-вихователів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень. При цьому, на засіданні даної комісії встановлено, що ОСОБА_2 ніде не працює та постійного доходу немає.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 28.12.2016 року про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стверджено, що останній ухиляється від виховання та утримання свого неповнолітнього дитина: сина ОСОБА_1.

Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Крім того, статтею 180 Сімейного кодексу України також передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як вбачається з рішення Любомльського районного суду Волинської області від 28.12.2016 року про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, питання про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, щодо якої його позбавлено батьківських прав, не вирішувалось.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з батьками-вихователями: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, у яких й знаходяться на повному утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч.1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно норм СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь батьків-вихователів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей на утриманні немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018 року.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-281, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь батьків-вихователів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Любомльська райдержадміністрація Волинської області (44300, Волинська область, місто Любомль, вулиця Незалежності, 23);

Відповідач: ОСОБА_2 (44323, Волинська область, Любомльський район, селище Головне, вулиця Литвинюка, 57).

Треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 (44323, Волинська область, Любомльський район, селище Головне, вулиця Миру, 32), ОСОБА_4 (44323, Волинська область, Любомльський район, селище Головне, вулиця Миру, 32).

Головуючий: суддя О.С. Павлусь