Справа № 185/4212/18
Провадження № 2/185/2677/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні, в порядку спрощеного судового провадження, в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В

24 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просив суд визнати ОСОБА_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, та судові витрати з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не стягувати.

В обґрунтування позову він зазначив, що 12 липня 2002 року, отримав ордер на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 29,1 кв.м, на склад сімї 2 чол. (він та донька ОСОБА_3, 05.05.2000 р.н.). 09 липня 2012 року, шлюб між ним та ОСОБА_2, був розірваний. Після розірвання шлюбу, тобто з липня 2012 року по теперішній час, ОСОБА_2 разом з донькою, ОСОБА_3, у зазначеній квартирі, за місцем реєстрації, не проживають та не беруть участь в оплаті комунальних послуг, особистих речей в квартирі не зберігають, тобто фактично припинили виконував обовязки членів сімї, всі обовязки, що випливають з договору найму виконує він, на його прохання знятися з реєстраційного обліку відповідачі не реагують. Фактично, ОСОБА_2 разом з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з липня 2012 року до теперішнього часу проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачі чинять йому перешкоди в розпорядженні та користуванні квартирою.

В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, були повідомлені про місце, дату та час слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Письмові відзиви на позов не надавали.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2, не мешкають з липня 2012 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2, не мешкають з липня 2012 року.

Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

На підставі ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців..

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачу надано право на заняття жилого приміщення, а саме квартирі АДРЕСА_2, на підставі ордеру на жиле приміщення від 12 липня 2002 року(а.с.7).

Відповідачі гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сімї, та довідкою ГУ ДМС(а.с.14), та є родичами позивача, тобто дружиною та донькою відповідно, шлюб із дружиною позивач розірвав 09 липня 2012 року, що підтверджується копією рішення суду від 09.07.2012 року(а.с.8), та більше року не проживають у вищезазначеній квартирі, що підтверджується актом(а.с.10), окрім цього факт не проживання відповідачів більше ніж 1 рік також підтверджується показами свідків даних в судовому засіданні, відповідно до яких останні зазначили, що відповідачі не мешкають за вищезазначеною адресою більше 1 року, окрім цього вищенаведене підтверджується тим, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією акту про проживання складеного комісією з головою ОСББ «Хіміків 12».

Таким чином, відповідно до 71, 72 ЖК України, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач не заявляв позовної вимоги з приводу покладення судових витрат по сплаті судового збору на відповідачів, то суд приходить до висновку, що судові витрати покласти потрібно на позивача.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_6