Справа № 310/7740/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. ОСОБА_2 вказав, що йому належить на праві власності будинок № 3 по вул. Жигуліних в с.Старопетрівка, Бердянського району, Запорізької області.

Позивач зазначив, що відповідач є його сином, який з 2011 року у вказаному будинку не проживає, але є зареєстрований в ньому і до теперішнього часу. Позивач зазначив, що відповідач за місцем реєстрації не з'являється, особисті речі та будь - яке майно відповідача в даному будинку відсутні.

Позивач вказав, що всі комунальні послуги та інші платежі по утриманню цього домоволодіння він несе самостійно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та надав пояснення, аналогічні, викладеним в ній.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про дату та місце судового засідання, за згодою інших учасників справи, які не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухав представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 13.07.2004 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок №3 по вул.Жигуліних в с. Старопетрівка, Бердянського району, Запорізької області, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2004 року № 4140219.

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 1338 від 11.09.2018 року за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с.Старопетрівка, вул.Жигуліних, 3 зареєстровані: позивач по справі, його дружина та його син- відповідач по справі.

Судом встановлено, що з 2011 року відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, особисті речі та будь -яке інше майно відповідача в даному будинку відсутні.

Довідкою про фактичне проживання особи у житловому приміщенні від 11.09.2018 р. №1339, виданою Новопетрівським старостинським округом Осипенківської сільської ради, також підтверджено факт непроживання відповідача у вищевказаному будинку.

Цей факт також підтверджений показаннями свідків, які були опитані судом в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач з 2011 року, тобто більше року в квартирі без поважних причин не проживає.

Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком, належним ОСОБА_2

Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим будинком за адресою: Запорізька область, Бердянський район, село Старопетрівка, вул.Жигуліних, буд.3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення суду складено 23 листопада 2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_5