П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 липня 2016 року (головуючий суддя Лемак О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про захист прав споживачів, визнання правочинів недійсними та неукладеними, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із даним позовом, у якому просили:

визнати частково недійсним Договір про відступлення прав вимоги, укладений 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині передачі ТОВ «Кредитні ініціативи» права за Договором про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007, укладеним між ЗАТ Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1, відповідно до витягу з Реєстру позичальників до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012;

визнати недійсним з моменту укладення Договір про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1;

визнати неукладеним Договір №42-26/10 від 24.02.2009 про внесення змін і доповнень договору про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007;

визнати недійсним з моменту укладення Іпотечний договір №27/23-2007 від 14.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округ Котлярова Л.В. за реєстровим номером 199;

вилучити запис з Державного реєстру іпотек №3706599, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 05.12.2013, відносно об'єкта обтяження: квартира за адресою АДРЕСА_1;

вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №4496434 зареєстрованого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В. 14.02.2007 відносно об'єкта обтяження;

визнати припиненим Договір поруки №08-26/5 від 09.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_2;

визнати неукладеним Договір про внесення змін №44-26/10 від 24.02.2009 до Договору поруки №08-26/5 від 09.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком»» та ОСОБА_2.

Позов мотивували, зокрема, тим, що Кредитний договір як на стадії укладення, так і на стадії його виконання не відповідав вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» - банк не надав позичальнику інформацію про можливість різкого і значного подорожчання кредиту через зміну курсу Євро до гривні; при зверненні до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, ТОВ «Кредитні ініціативи» подали договір про внесення змін і доповнень від 24.02.2009 до Договору про іпотечний кредит від 09.02.2007, який сторонами угоди не підписувався; позивач вважав, що Договір про відступлення права вимога від 17.12.2012 між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був без оплати, а отже є неукладений та не породжує наслідків для сторін; повідомлення про передачу прав вимоги ОСОБА_1 не отримував; договір поруки, укладений 09.02.2007 між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 є припиненим, оскільки позов до поручителя, відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, мав бути пред'явлений до 12.06.2014.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01 липня 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 04.07.2016, позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк позовної давності для звернення в суд за захистом порушеного права.

Визнано частково недійсним Договір про відступлення прав вимоги, укладений 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права за Договором про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007, укладеним між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1, відповідно до витягу з Реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, який підписаний представником ТОВ «Кредитні ініціативи».

Договір про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1, визнано недійсним з моменту укладення.

Визнано неукладеним Договір №42-26/10 від 24.02.2009 про внесення змін і доповнень договору про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007.

Іпотечний договір №27/23-2007 від 14.02.2007, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. за реєстровим №199, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1, визнано недійсним з моменту укладення.

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек №3706599 (дата первинної реєстрації 14.02.2007) зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 05.12.2013 відносно об'єкта обтяження: квартира, за адресою АДРЕСА_1.

Вилучено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №4496434 зареєстрованого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. 14.02.2007, відносно об'єкта обтяження: квартира, за адресою АДРЕСА_1, номер РПВН: 16879720

Договір поруки №08-26/5 від 09.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком»» та ОСОБА_2, визнано припиненим.

Визнано неукладеним Договір про внесення змін №44-26/10 від 24.02.2009 до Договору поруки №08-26/5 від 09.02.2007, укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком»» та ОСОБА_2.

На таке рішення ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу.

Зазначало, що оспорювані договори про іпотечний кредит, іпотечний договір та про відступлення прав вимоги відповідають вимогам законодавства та підстав для визнання їх недійсними - немає, а відтак, немає підстав для вилучення запису з Державного реєстру іпотек та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу та у додаткових поясненнях позивачів ОСОБА_5 просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які взяли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали даної справи, а також матеріали цивільних справ № 307/894/15-ц (за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості) та № 308/18583/13-ц (за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки), обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

В силу вимог ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 626 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.02.2007 між ОСОБА_1 та «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» було укладено Договір про іпотечний кредит №01-26/6 згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 36000,00 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ складало 236160,00 гривень, строком по 08 лютого 2027 року, із відсотковою ставкою 12,00% річних (а.с. 6-12 т. 1). Кредитні кошти призначені для придбання квартири (п. 2.5 Договору).

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між ОСОБА_1 та ЗАТ «та «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»» 14.02.2007 було укладено Іпотечний договір №27/23-2007 посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. за р. №199. Згідно п. 1.2. договору іпотеки в заставу Банку передано квартиру заг. пл. 53,0 кв.м. розташовану за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Згідно умов кредитного договору погашення кредиту та процентів здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку

(Додаток № 1), у якому зазначено загальну суму, яка підлягає сплаті при умові здійснення платежів згідно графіку - 79629,17 Євро.

В подальшому, Договором від 02.06.2008 до Договору про іпотечний кредит №01-26/6 від 09.02.2007 було внесено зміни - встановлено відсоткову ставку в розмірі 13 % річних (а.с.18 т. 2), та визначено графік погашення кредиту з червня 2008 року (а.с.18 зворот-20 т. 2). Вказані Договір та Графік були підписані позичальником.

Таким чином, ОСОБА_1, укладаючи з Банком у 2007 році Договір про іпотечний кредит, та у 2008 році Договір про внесення змін до Договору про іпотечний кредит, добровільно погодився на укладення цих правочинів, отримав кредитні кошти, що ним не заперечується, не оскаржував їх і не порушував питання про їх розірвання, а отже, не вважав їх несправедливими.

Таким чином, оспорюваний Договір про іпотечний кредит №01-26/6 від 09.02.2007 був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов цього договору та в подальшому виконувала його умови.

Крім того, в разі незгоди з умовами кредитного договору позивач міг скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, чого ОСОБА_1 не зробив.

Натомість позивачем вносились кошти на виконання зобов'язань за Договором про іпотечний кредит №01-26/6 від 09.02.2007, в подальшому було укладено договір про внесення змін до цього договору.

Зростання курсу Євро - валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для визнання недійсним Кредитного договору. Діючим законодавством не передбачений стабільний курс іноземних валют до національної валюти - гривні. У позичальника існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні у відношенні до інших валют виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти - гривні та її девальвації.

Тому підстав для визнання недійсними Договору про іпотечний кредит №01-26/6 від 09.02.2007, укладений в Євро у 2007 році, через надання кредиту в іноземній валюті, а відтак, і Іпотечного договору від 14.02.2007 № 27/23-2007 - немає.

Позовні вимоги про вилучення відповідних записів з реєстрів іпотек та обтяжень нерухомого майна є похідними від вказаних, а відтак також задоволенню не підлягають.

У матеріалах справи також містяться документи з назвою «Договір №42-26/10 про внесення змін і доповнень від 24 лютого 2009 року до Договору про іпотечний кредит №01-26/6 від 09 лютого 2007 року» та «Договір про внесення змін №44-26/10 до договору поруки 08-26/5 від 09.02.2007 року» (а.с. 13, 19 т. 1). Проте, такі документи сторонами не підписано. Представники відповідачів вказували, що це було лише пропозицією позичальнику з боку «Промінвестбанку» щодо зміни валюти кредиту та складення відповідного графіку погашення кредиту. Сторони не дійшли згоди щодо таких умов, відповідний договір не підписали, а тому ТОВ «Кредитні ініціативи» при звернені до суду з позовом до позичальника та поручителя про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №01-26/6 від 09.02.2007 на положення вказаних договорів не посилались. Заборгованість відповідачів була визначена, виходячи з відсоткової ставки 13% річних - яку було встановлено Договором від 02.06.2008, і саме така відсоткова ставка була вказана у Реєстрі позичальників - додатку до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Тобто щодо укладення даних правочинів між сторонами не існує спору.

Відтак, будь-яких підстав визнавати неукладеними Договір №42-26/10 про внесення змін і доповнень від 24 лютого 2009 року до Договору про іпотечний кредит №01-26/6 від 09 лютого 2007 року та Договір про внесення змін №44-26/10 до договору поруки 08-26/5 від 09 лютого 2007 року - немає.

17.12.2012 між Закритим акціонерним товариством «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, та, як наслідок, перехід права вимоги за зобов'язаннями, які виникли у ОСОБА_1 на підставі Договору про іпотечний кредит № 01-26/6 від 09.02.2007 до нового кредитора - ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 23-50 т. 2). За повідомленням ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 23.10.2013, ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснили повний розрахунок з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у повному обсязі та в порядку встановленому договором від 17.12.2012 (а.с. 63 т. 1 ).

Згідно укладеного Договору про іпотечний кредит №01-26/6 від 09.02.2007 сторони передбачили (п. 5.3.4.), що у разі відступлення прав вимоги за цим договором, кредитор зобов'язався повідомити позичальника протягом 5 днів з моменту укладення договору з цього приводу про особу нового кредитора.

Одночасно, згідно п. 6.1. Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, передбачено, враховуючи вимоги чинного законодавства щодо повідомлення Первісним кредитором Позичальників про здійснення відступлення прав вимоги на користь іншої особи та необхідність Новому кредитору повідомити позичальників про виконання грошових вимог шляхом перерахування коштів на нові банківські реквізити, сторони домовились здійснити розсилку повідомлень кожному позичальнику про відступлення прав вимоги за формою, затвердженою Додатком №4, та повідомити про нові банківські реквізити спільними зусиллями.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 2 ст. 516 ЦК України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Жодного письмового повідомлення про передачу прав вимог Первісним кредитором та Новим кредитором на адресу Позивача ОСОБА_1 не направлялось, а ОСОБА_1 жодного повідомлення про відступлення прав вимоги за Кредитним договором не отримував.

В той же час, апеляційний суд констатує, що неповідомлення боржника про нового кредитора лише свідчить про неналежне виконання Договору про іпотечний кредит та Договору про відступлення прав вимоги, що може тягнути певні наслідки. Проте порушення умов договору жодним чином не може тягнути як наслідок його недійсність.

Зі змісту статей 516, 517 ЦК України також слідує, що за загальним правилом наслідком неповідомлення боржника про нового кредитора є його право не виконувати свого обов'язку новому кредитору, та виконати обов'язок первісному кредитору. Тобто, вказаними нормами також не передбачена недійсність договору про відступлення права вимоги.

Таким чином зазначена вище позовна вимога також задоволенню не підлягає.

З приводу позовної вимоги про визнання договору поруки припиненим, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту цивільних прав визначені частиною 2 ст. 16 ЦК України, серед яких є припинення правовідношення (п.7). Частина 4 статті 559 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, відповідає саме такому способу захисту.

Водночас жодної нормою цивільного законодавства не передбачена можливість визнання припиненим договору в судовому порядку. Припинятися може лише відповідне зобов'язання, а не сам договір.

Оскільки позивач ставить питання саме про визнання договору поруки припиненим, а не про припинення поруки (правовідношення за договором поруки), то це свідчить про обрання ним неналежного способу захисту, що має наслідком відмову в задоволенні такої вимоги.

Узагальнюючи наведене, апеляційний суд виходить з того, що для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні правові підстави, а відтак, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів п.п.1, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України з позивачів на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір, понесений останнім за подачу апеляційної скарги, в розмірі 3897,60 грн., тобто по 1948,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1, 4 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 липня 2016 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про захист прав споживачів, визнання правочинів недійсними та неукладеними - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04073, м.Київ, Московський проспект, 9 корпус 4-б, поверх 5, БЦ «Форум Парк Плаза», ) з ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (90535, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) по 1948 грн. 80 коп. з кожного у відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.

Головуюча:

Судді: