ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 658/3799/18-ц Головуючий в І інстанції Подіновська Г.В.
Номер провадження 22ц - 819/495/2018 Доповідач Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд в складі:

Головуючого Бугрика В.В.

Суддів: Базіль Л.В.,

Склярської І.В.,

Секретаря Павловської Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», акціонерного товариства «ОТП Банк» до визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто у зв'язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху.

Заперечуючи, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального законодавства. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у відкритті провадження з тих підстав, що позивачем було надано неякісні копії договорів про надання споживчого кредиту.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною з її поверненням позивачу, суддя виходив із того, що вказані ним недоліки при залишенні позовної заяви без руху не були усунуті позивачем.

Проте з таким висновком судді першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Пред'явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Стаття 175 ЦПК України передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява (заява), а саме: вона повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру, чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, а також повинні додаватися документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до положень ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що до неї додаються, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому кількісний та якісний склад документів, відповідно до принципу диспозитивності, позивач визначає сам.

Виключенням з цього правила є лише пряме зазначення закону, щодо обов'язковості надання певних документів.

Іншого законодавець не встановив, а тому вимоги суду про надання на стадії пред'явлення позову документів, прямо не передбачених законом та ще й певної якості документів, які, як на його думку, повинні були б бути у справі, не можна вважати законними.

Відсутність певних документів, наявність яких суд вважав би за необхідне, або неналежна їх якість, можуть бути підставою для відмови у позові або їх не сприйнятті як доказу при їх правовій оцінці.

Зі змісту ст.ст. 175,177 ЦПК України вбачається, що позовна заява може бути визнана неподаною і повернута, у разі, якщо вона подана без додержання вимог, передбачених ст. 175 ЦПК України та не оплачена судовим збором, а позивач на вимогу судді і у встановлений законом строк, не усунув недоліків позовної заяви, або не сплатив необхідних судових витрат.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», акціонерного товариства «ОТП Банк» до визнання договору недійсним залишено без руху, з посиланням на те, що вона не відповідала вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України, а саме додані до матеріалів справи документи (договори про надання споживчого кредиту) неякісні, копії були непридатними для читання та у зв'язку з чим, позивачу надано строк, який не міг перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків.

18 жовтня 2018 року на адресу Каховського міськрайонного суду надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, де було зазначено, що позивач не має змоги отримати зазначені договори про надання споживчого кредиту більш належної якості.

Втім, постановляючи оскаржувану ухвалу про визнання позовної заяви не поданою та повернення позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен мати оригінали зазначених договорів та надати копію суду за для перевірки відповідності долучених до заяви доказів їх переліку у позовній заяви.

Разом з цим, колегії суддів з таким висновком не погоджується та вважає, що подана ОСОБА_2 позовна заява по формі і змісту відповідає вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Нечитабельність письмових доказів статтями 175 і 177 ЦПК України не віднесені до таких підстав, що дають право застосовувати наслідки передбачені в ст.185 ЦПК України і повертати позовну заяву позивачу.

Окрім того на думку колегії суддів, залишаючи позовну заяву без руху, а потім повертаючи її позивачу, суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області тлумачив положення ст. 175 ЦПК України розширено, внаслідок чого висунув позивачу безпідставні та необґрунтовані вимоги щодо необхідності усунення недоліків у позовній заяві, шляхом надання копій документів відповідної якості. В той час такі недоліки, навіть за умови їх наявності, не могли тягнути застосованого ним правового наслідку, у зв'язку з чим суд вчинив процесуальну дію, яку, за виписаних обставин, не повинен був вчиняти.

Позивач сформулював та зазначив підстави виникнення спору та порушення його прав, а також обставини, якими обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, позивач довів своє право на звернення до суду із таким цивільним позовом, а спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу позивач визначає самостійно.

Отже, зазначені в ухвалі судді від 08 жовтня 2018 року недоліки не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому вважати їх обґрунтованою підставою для повернення позовної заяви як неподаною неможна.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оскаржувана ухвала судді порушує право позивача ОСОБА_2 на справедливий розгляд його позову судом та обмежує доступ до суду.

За такого, ухвала судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року скасувати, а позовну заяву ОСОБА_2 разом з доданими до неї документами направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.В. Бугрик

Судді (підпис) Л.В. Базіль

(підпис) І.В. Склярська

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 23 листопада 2018 року

Постанова набрала законної сили 22 листопада 2018 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання Ю.О. Павловська