Справа №639/4278/18
Провадження №2/639/1744/18
21 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Кузнецової А.О.,
представника позивача - адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй за правом особистої приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу ННК030839 від 01.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 881, належить 32/100 частки в праві спільної часткової власності житлового будинку № 40 (квартира № 1) по вул. Юрія Парашука (колишньої вулиці Минайленка) в м. Харкові. Житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 68,9 кв. м., загальною площею 124,4 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці за вищезазначеною адресою. 32/100 частки будинку - це квартира № 1, яка складається з кухні (приміщення 1-2), площею 10,8 кв. м., трьох житлових кімнат, площею 9,7 кв. м., 15,7 кв. м. та 9,6 кв. м. кожна (приміщення 1-3, 1-4 та 1-9), двох коридорів, площею 3,9 кв. м. та 4,5 кв. м. кожний (приміщення 1-5 та 1-6), вбиральні, площею 2,0 кв. м. (приміщення 1-7) та ванни, площею 5,2 кв. м (приміщення 1-8). Договір купівлі-продажу 01.08.2018 року був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, про що свідчить відповідний витяг за № 132920294.
Позивач зазначає, що відповідач є сторонньою особою, він є колишнім чоловіком попереднього власника її частки будинку. До укладання договору купівлі-продажу позивачу було відомо, що за адресою м. Харків, вул. Юрія Парашука, 40 зареєстровані ОСОБА_5 та її колишній чоловік, ОСОБА_3 ОСОБА_2 також знала, що рік тому вони розірвали шлюб, і відповідач поїхав з України. Він обіцяв самостійно знятися з реєстраційного обліку, але свою обіцянку не виконав, а знайти його неможливо. Сама ОСОБА_5 ще 17.07.2018 року знялася з реєстраційного обліку.
Реєстрація відповідача завдає позивачу, як власнику будинку, перешкоди і незручності у користуванні, володінні і розпорядженні власністю. Позивач позбавлена можливості вільно користуватися, володіти, розпоряджатися своїм майном і повною мірою реалізувати право власності, а тому змушена звернутись до суду з метою усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою? м. Харків, вул. Юрія Парашука, 40.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала вступне слово, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.11.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні на підставі досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини і визначений зміст спірних правовідносин.
З копії довідки від 31.07.2018 року, наданої майстром приватного сектору ділянки №10 Новобаварського району м. Харкова, вбачається, що ОСОБА_5, 26.07.1966 року є власником домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Ю. Паращука, буд. 40 та має такий склад сім`ї 1 особа, в родинних стосунках не перебуває - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14). Зазначені дані про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_3 відповідають інформаційній довідці з Відділу обліку та моніторингу інформації, наданої на запит суду та інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова року (а.с.18,22).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 181925, виданого Новобаварським районним у м. Харкові відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі актового запису № 82 від 29.08.2017 року, ОСОБА_5 розірвала шлюб з ОСОБА_3 29.08.2017 року (а.с.13).
На даний час позивачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу ННК030839 від 01.08.2018 року, укладеного з продавцем ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 881, належить 32/100 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок № 40 (квартира № 1) по вул. Юрія Парашука (колишня вулиця Минайленка) в м. Харкові. Договір купівлі-продажу від 01.08.2018 року зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, про що свідчить відповідний Витяг за № 132920294 (а.с. 7-12).
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним.
Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, в судовому засіданні встановлено, що власник частини житлового будинку позивач ОСОБА_2 має певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження домоволодінням №40 по вул. Юрія Паращука в м. Харкові, її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_3 за даною адресою, за якою він не проживає та не є членом сімї як власника, так і попереднього власника будинку, тягне додаткові витрати з боку позивача по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання домоволодіння. При цьому ОСОБА_3 не має права власності на вищевказане домоволодіння, в судове засідання не зявився, відзиву не надавав та не довів протилежних обставин або факту відповідної домовленості з власником житла.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №40 по вул. Юрія Паращука в м. Харкові, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду.
У звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного і керуючись Конституцією України, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України,ст.ст. 156 ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківські області 26.12.2000 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2.

Повне рішення складено 26.11.2018 року.

Суддя Н.В.Баркова