Справа № 357/2457/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Бондаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 3 заявуФілика ОСОБА_1, про вжиття заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник 13.03.2018 року звернувся до суду з даною заявою та просив в судовому порядку вжити заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт на нерухоме майно, що зареєстроване за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, придбану на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2015 року, зареєстрованого за №1709, вартість квартири становить 74 221 грн., двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, придбану на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2015 року, зареєстрованого за №2170, вартість квартири становить 119 583 грн., однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, придбану на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2015 року, зареєстрованого за №2476, вартість квартири становить 80 638 грн., однокімнатну квартиру АДРЕСА_4, придбану на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2015 року, зареєстрованого за №2485, вартість квартири становить 77 284 грн., нежитлову будівлю за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ак. Линника, 11, придбану на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2016 року, зареєстрованого за №1087, вартість нежитлової будівлі становить 80 000 грн., всього майна на загальну суму 431 726 грн., вартість 1/2 частки цього майна становить 215 863 грн. Дану заяву обґрунтовує тим, що йому стало відомо, що ОСОБА_2 доручила ОСОБА_3 зайнятися оформленням документів для відчуження спільно нажитого нерухомого майна, оскільки вважає, що все вище перелічене нерухоме майно є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2, як жінки та чоловіка, що проживали однією сімєю, тому має намір звернутися з позовом до Білоцерківського міськрайонного суду з вимогами про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю Невжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на нерухоме майно в подальшому може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та захистити права ОСОБА_4. Даний вид забезпечення позову ніяким чином не завдасть шкоди власнику майна ОСОБА_2, оскільки арешт не позбавляє її права володіти та користуватися нерухомістю, а тільки забороняє відчужувати це майно до вирішення спору щодо його поділу.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Встановлено, що заяву подано з порушенням вимог ч. 1ст. 151 ЦПК України.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: зясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, до неї не додано жодних доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а заявником лише зазначено, що ОСОБА_2 доручила ОСОБА_3 (згідно довіреності), зайнятися оформленням документів для відчуження спільно нерухомого майна;не додано відомостей щодо належності майна відповідачу, оскільки, згідно доданих до заяви договорів купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, їх власником є ОСОБА_5, а не відповідач у справі, не зазначено про інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів,не зазначено відомості щодо відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151, 153, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4, про вжиття заходів забезпечення позову, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя ОСОБА_6