Справа № 310/8168/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

22 лютого 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 вказав, що йому належить на праві власності житловий будинок по вул. Толстого, 108 в м. Бердянську Запорізької області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Позивач зазначив, що у вказаному житловому будинку зареєстрований його син ОСОБА_3 та відповідач по справі - ОСОБА_2, який не є членом його родини.

Позивач вказав, що ОСОБА_2 з 2007 року у зазначеному будинку за місцем його реєстрації не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує поштової кореспонденції, не зберігає своїх речей та порушує права позивача, як власника.

В судове засідання позивач не з"явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

На підставі свідоцтва про право власності САЕМ № 259687 від 24.02.2012 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Толстого, 108 у м. Бердянську Запорізької області, що також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 33289161 від 24.02.2012 року.

Згідно копії домової книги та копії довідки про склад сім»ї від 15.11.2017 року, у вищевказаному житловому будинку зареєстрований син позивача - ОСОБА_3 та відповідач по справі ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено та підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме довідкою, виданою головою вуличного комітету № 31 в м. Бердянську від 25.09.2017 року, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході судового розгляду об»єктивно встановлено факт того, що ОСОБА_2 з 2007 року у зазначеному будинку за місцем його реєстрації не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує поштової кореспонденції, не зберігає своїх речей та порушує права позивача, як власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, належного ОСОБА_1 на праві приватної власності. Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 280, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: вулиця Толстого, № 108 в м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок гривень),00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повний текст рішення суду виготовлено 01 березня 2018 року.

Суддя: