Справа № 569/3737/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

pозглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

спpаву № 569/3737/18 за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди завданої в ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - НАСК «ОРАНТА») про відшкодування шкоди завданої в ДТП, в якому просить суд стягнути з НАСК «ОРАНТА» на свою користь заборгованість по страховому відшкодуванню у розмірі 70500 грн та понесені ним судові витрати по справі.

До початку першого судового засідання представник позивача адвокат ОСОБА_3 подав суду заяву про зменшення позовних вимог, якою зменшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 заборгованість по страховому відшкодуванню у розмірі 45817,17 грн та 4605 грн судових витрат по справі, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат ОСОБА_3 подали суду письмові заяви, в яких позовні вимоги до НАСК «ОРАНТА» про стягнення заборгованість по страховому відшкодуванню у розмірі 45817,17 грн підтримали та просять суд розгляд справи провести у їх відсутності.

Представник НАСК «ОРАНТА» Атаманчук А.О. подала суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Розгляд справи просить провести без участі представника НАСК «ОРАНТА».

На заперечення позовних вимог представник відповідача у відзиві посилається на те, що позивач не є власником пошкодженого транспортного засобу та не надав відповідачу необхідні для виплати страхового відшкодування документи саме від власника пошкодженого автомобіля.

Щодо розміру страхового відшкодування вказує на те, що власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Згідно дослідження № НОМЕР_3-23.11/5 № 12075 від 23 листопада 2017 року вартість транспортного засобу «Alfa Romeo 155» реєстраційний номер НОМЕР_3 до ДТП становить 49653,57 грн, а його вартість після ДТП складає 3326,40 грн. Відтак, різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 46327,17 грн (49653,57 - 3326,40).

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 15 вересня 2017 poку приблизно о 09 годині 45 хвилин на майдані Єдності в смт.Володимирець Рівненської області ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_2, порушивши вимоги п.2.3(б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Alfa Romeo» реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував позивач ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вина водія ОСОБА_5 у вчиненні ДТП встановлена постановою Володимирецького районного суду Рівненької області у справі № 556/1630/17-п від 18 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до вимог частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якя набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована на умовах поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4279586 в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (Рівненська обласна дирекція). Відповідно до пункту 4 страхового полісу АК/4279586 страхова сума за шкоду завдану майну становить 100000 грн, а згідно пункту 5 полісу - розмір франшизи 510 грн.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «Alfa Romeo» реєстраційний номер НОМЕР_3, що перебуває у володінні та користуванні позивача ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

15 вересня 2017 року позивачем було подано повідомлення про настання страхового випадку через Володимирецьке відділення Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» (зареєстровано за вхідним № 93).

Позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування в Рівненську обласну дирекцію НАСК «ОРАНТА» 01 лютого 2018 року (зареєстровано за вхідним № 206 в місті Рівне, вулиця Міцкевича,14). Під час реєстрації заяви позивачу було надано копію листа № 09-03-09/6811-5 від 22 грудня 2017 року, в якому представником відповідача ставиться вимога про надання документів, не передбачених умовами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З метою встановлення вартості збитку в ДТП позивач надавав відповідачу для огляду пошкоджений автомобіль «Alfa Romeo» державний номер НОМЕР_3. За результатами огляду представником відповідача - аварійним комісаром Рівненської обласної дирекції ПАТ НАСК «ОРАНТА» Вертелецьким О.М. 15 вересня 2017 року було складено протокол (акт) огляду пошкодженого автомобіля «Alfa Romeo» реєстраційний номер НОМЕР_3 та зроблено фотографії пошкоджень.

Згідно дослідження № НОМЕР_3-23.11/5 № 12075 від 23 листопада 2017 року, проведеного головним спеціалістом ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» Черашнім О.Д., матеріальний збиток, завданий власникомі автомобіля «Alfa Romeo 155» реєстраційний номер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 49653,57 грн, а його вартість після ДТП (вартість металобрухту автомобіля) складає 3326,40 грн. Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 46327,17 грн (49653,57 - 3326,40).

Оскільки розмір вартості ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Alfa Romeo 155» реєстраційний номер НОМЕР_3, який становить 46327,17 грн, встановлений самим страховиком (відповідачем) і визнається ним, то вказана обставина не підлягає доказуванню в силу частини першої статті 82 ЦПК України. Враховуючи розмір франшизи, передбаченої страховим полісом АК/4279586 в розмірі 510 грн, розмір страхового відшкодування становить 45817,17 грн (46327,17 - 510).

Враховуючи ліміт відповідальності та розмір збитку, відповідно до вимог статті 22 та статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 988 ЦК України, відповідач НАСК «ОРАНТА» повинна сплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 46327,17 грн. Відповідач безпідставно припинив розгляд страхової справи, вимагаючи від позивача надати документи, які не передбачено умовами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд визнає, що позивач, як особа, що користується транспортним засобом, має право на отримання страхового відшкодування.

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386,395,396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, фактично посилається на те, що позивач не є власником транспортного засобу, а тому не має права на відшкодування шкоди.

Вказані твердження відповідача суд визнає безпідставними, враховуючи наступне.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Позивач ОСОБА_2 управляв транспортним засобом, а саме автомобілем «Alfa Romeo 155» реєстраційний номер НОМЕР_3, на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, а тому суд приходить до висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 03 грудня 2014 року (справа № 6-183цс14) та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14 лютого 2018 року (справа № 344/10730/15-ц).

Згідно вимог статей 133,137,141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 548,17 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3900,00 гривень.

Документальним підтвердження таких витрат є квитанція № 0.0.983740535.1 від 12 березня 2018 року (сплата судового збору у розмірі 705,00 гривень) та договір про надання правничої (правової) допомоги від 04 березня 2018 року, розрахунок вартості робіт за договором про надання правничої (правової) допомоги від23 квітня 2018 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № б/н від 23 квітня 2018 року (оплата витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3900,00 гривень).

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди завданої в ДТП задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 45817 (сорок п'ять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 17 копійок заборгованості по страховому відшкодуванню та 4448 (чотири тисячі чотириста сорок вісім) гривень 17 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня його складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», місцезнаходження; 02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська,7-Д, .

Суддя: Ю.П.Куцоконь