Провадження № 2/127/4407/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому, враховуючи уточненні позовні вимоги (заява від 24.07.2017 року), просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є рідними сестрами, також просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8, який помер 04.02.2016 року, є двоюрідним братом ОСОБА_1, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 04.02.2016 року ОСОБА_8, виданого 15.05.2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (серія та номер 2566) на імя ОСОБА_5 на квартиру №АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 04.02.2016 року.

Позов мотивований тим, що позивач народився 10.06.1976 року в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області. Згідно погосподарсьвої книги №2 за 1958-1960 роки сільської ради с. Лісниче в серпні 1899 року народився та проживав дід позивача ОСОБА_9. Його дружиною та бабкою позивача була ОСОБА_10. В по господарській книзі №2 зазначено про народження їх дітей: ОСОБА_11., травень ІНФОРМАЦІЯ_1, син, ОСОБА_12., лютий ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка, ОСОБА_12 ОСОБА_13, березень ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка. Позивач вказує, що повним вірним імям ОСОБА_12. є «Луцишина Ганна Кіндратівна», відповідно повним вірним імям ОСОБА_12 ОСОБА_13. є «Луцишина Акуліна Кондрівна». Позивач зазначає, що він є сином ОСОБА_7, яка померла 31.08.2003 року, інших дітей у померлої не було. Рідна сестра його матері ОСОБА_6 тривалий час проживала в м. Алма-Ата, де у неї народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. В подальшому тітка позивача ОСОБА_6 разом із сином ОСОБА_14 переїхала до м. Вінниці, де у 1996 році вони приватизували 2-кімнатну квартиру №АДРЕСА_1, в якій вони проживали спільно, 15.09.2012 року ОСОБА_6 померла.

04.02.2016 року помер ОСОБА_8, який був двоюрідним братом позивача. Про його смерть позивач дізнався в липні 2016 року. Померлий не мав дітей, не одружувався, проживав одиноко, оскільки мав відкриту форму туберкульозу. Зі слів сусідів позивач дізнався, що похованням ОСОБА_8 займалися сторонні люди, яких вони раніше з померлим не бачили. Документи, які б підтвердили факт родинних стосунків позивача та померлого зберігалися в квартирі померлого, доступу до якої позивач не має. Позивач вважає, що має право на спадкування належного померлому майна після його смерті, тому надіслав до Третьої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В подальшому позивач дізнався, що його заява не дійшла до нотаріальної контори. З інформаційної довідки від 31.05.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що належна ОСОБА_8 квартира №АДРЕСА_1 зареєстрована 15.05.2017 року за ОСОБА_5 на підставі виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2017 року та вчинено запис про державну реєстрацію права (індексний номер 35177703 від 15.05.2017 року). ОСОБА_3 на звернення представника позивача повідомила, що нотаріальні дії вчинені нею на підставі рішення суду про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 однією сімєю. Позивач вважає, що ОСОБА_5 ніколи не проживала з ОСОБА_8 однією сімєю без реєстрації шлюбу, відповідно, не набула права на спадщину за законом після смерті останнього. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року розєднано в самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно, позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно передано на авторозподіл автоматизованою системою документообігу суду.

Позовна заява в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно за результатами авторозподілу автоматизованої системи документообігу суду надійшла в провадження судді Волошина С.В. (справа №127/25681/17).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 року провадження у справі № 127/25681/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно - зупинити до набрання законної сили рішенням в цивільній справі № 127/14214/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року без винесення окремого процесуального документа витребувано від Першої вінницької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6, від приватного нотаріуса ОСОБА_3 належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні представника позивача ОСОБА_2 позов підтримала з тих же підстав що наведено в позові, пояснила, що факти родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджуються копією погопосодарської книги №2 за 1958-1960 роки, довідками сільської ради, показами свідків, архівною довідкою обласного архіву. Детальні покази свідків, які достовірно повідомили про факт родинних відносин рідних сестер відкрили обставини про які, до розгляду справи, невідомо було нікому з учасників процесу. Зокрема свідки повідомили про мовні вади обох сестер, зокрема одна була майже німа а інша заікалась. Односельці повідомили, що ОСОБА_7 та Акуліна (ОСОБА_13) спілкувались між собою, розуміли один одного, разом проводили родинні свята, приїздили один до одного в гості та на церковні свята (зокрема проводи). Неточності в написанні їх імен та по батькові а також незначні неточності в документах, щодо віку сестер обумовлені неграмотністю осіб, які вели по господарські книги, а також тим, що інформація у вказані книги вносилась не з документів а на слуг.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_15 не зявилися, в ході розгляду справи ОСОБА_15 заперечував проти задоволення позову у звязку з недоведеністю позовних вимог. Під час надання пояснень по суті спору зазначив, що висловиться по суті спору в судових дебатах, разом з тим, в судові засідання по справі більше не являвся.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 заперечила проти задоволення позову, звернувши увагу суду на розбіжності в документах, а саме пояснила, що згідно по господарської книги ОСОБА_12 ОСОБА_13 народилася в березні 1937 року, а згідно архівної довідки та актового запису дата народження ОСОБА_12 ОСОБА_13 - 01 березня 1938 року. Крім того, за архівною довідкою ОСОБА_16. на час народження доньки ОСОБА_13 мала 37 років, а згідно по господарської книги ОСОБА_16. народилася 1903 року і станом на час народження доньки ОСОБА_13 їй не могло бути 37 років, а лише 35. Додатково пояснила, що на той час в селі проживало багато сімей з одним прізвищем, а довідку стосовно родинних відносин позивача та померлого ОСОБА_8 голова Лісниченської сільської ради взагалі не мав права видавати, оскільки визначення родинних звязків належить до компетенції органів РАЦСу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що він є товаришем позивача, він все своє дитинство провів в с. Лісниче, там жили його баба та дід. З ОСОБА_1 свідок дружив з дитинства, мати позивача звати ОСОБА_12. Вона проживала в с.Лісниче. На свята з Вінниці до ОСОБА_7 приїздили ОСОБА_13 і ОСОБА_8, та ОСОБА_1 (позивач) казав, що це його тітка (мамина рідна сестра), а ОСОБА_8 (син тітки) його двоюрідний брат. Також ОСОБА_13 приїздила на похорон тітки ОСОБА_7 (матері ОСОБА_18 (позивача). Свідок памятає, що баба ОСОБА_13 була німою, баба ОСОБА_7 заїкалася. З ОСОБА_8 (сином ОСОБА_13) свідок сильно не спілкувався, бо у того був туберкульоз, крім того той любив випити. ОСОБА_19 з матірю у Вінниці по вул. Павлова, 2, можливо,4. Свідок памятає це, оскільки, коли вчився у Вінниці проживав поблизу їх будинку, періодично зустрічав на вулиці ОСОБА_13 та ОСОБА_14. Свідок показав, що ОСОБА_8 і ОСОБА_1 були двоюрідними братами, про що вони особисто йому говорили, також обоє казали, що їх мами рідні сестри. Свідку відомо, що ОСОБА_8 з мамою повернулися з Казахстану. Свідку відомо, що ОСОБА_7 померла наприкінці літа 2003 року, на її похороні була ОСОБА_7 ОСОБА_13. Остання померла в 2011 чи 2012 році.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що її бабка проживала в с.Лісничому, там свідок провела своє дитинство. ОСОБА_1 свідок знає з дитинства, оскільки він там проживав (в с.Лісниче). Позивач жив з мамою, яку звали ОСОБА_7. До них приїздили сестра ОСОБА_21 з сином ОСОБА_14. ОСОБА_14 був старший за ОСОБА_1 (позивача). Коли вони приїздили, то всі казали, що до ОСОБА_20 приїхав брат з Вінниці. ОСОБА_22 була німою. По приїзду свідок спілкувалася в компанії ОСОБА_20 та ОСОБА_1, коли останні йшли гуляти брали свідка із собою. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_22 та ОСОБА_23 були рідними сестрами, про цей факт знає все село. ОСОБА_23 трохи заїкалася, проте вона розуміла свою сестру ОСОБА_22, яка була німою, вони вміли спілкуватися. Як звали діда позивача свідок достовірно не памятає, їй здається, що ОСОБА_15.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомив, що він є сільським головою Лісниченської сільської ради, пояснив, що йому відомо що у ОСОБА_1 була мати ОСОБА_7, з якою свідок був особисто знайомий. Вона проживала в с. Лісниче, де і померла. Свідок, як сільський голова, був вхожий до кожного двору та всіх в селі знав. Вказав, що до ОСОБА_7 приїздила її сестра ОСОБА_7 ОСОБА_22 (Акуліна) Кіндратівна. Їх батька звали ОСОБА_15, якого в селі також називали Кондра. Останній мав дружину ОСОБА_10. У ОСОБА_10 і ОСОБА_15 було дві доньки: ОСОБА_7 і ОСОБА_22, яку також називали Акуліна. ОСОБА_22 приїздила до ОСОБА_7 і вони спілкувалися як сестри. ОСОБА_22 погано розмовляла, ОСОБА_7 розуміла її, читала по губах. ОСОБА_22 приїздила з сином ОСОБА_14, ОСОБА_23 казала що до неї приїжджає сестра з сином. Стосовно розбіжностей в написанні імен свідок пояснив, що в по господарських книгах розбіжності в написанні прізвищ жителів села зумовлені тим, що книги на той час вів дід, який вважався грамотним. Звали його ОСОБА_25.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, враховуючи показання свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2017 року у справі №127/5058/17 встановлено факт того, що ОСОБА_5 (відповідач у справі) проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, який помер 04.02.2016 року, в період з січня 2000 року по 04.02.2016 року (а.с.134-135).

Відповідачу ОСОБА_5 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 15.05.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №2566 (а.с.178).

Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 07.06.2017 року за №890/02-31 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8,оскільки він, зокрема, не надав доказів родинних та інших відносин з померлим (а.с.28).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.09.2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2017 року у справі №127/5058/17 закрито, у звязку з ненаданням останнім належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_8, як наслідок апелянтом не підтверджено, що він має передбачене ст. 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції. (а.с.98-99).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 05.09.2017 року у справі №127/5058/17 (а.с.87).

Як вбачається з викладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 існує спір про право щодо спадкування майна померлого ОСОБА_8

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В даному випадку, враховуючи обставини справи, позивач, звернувшись до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між ним та померлим як двоюрідними братами, та родинних відносин між їх матерями як рідними сестрами, обрав вірний спосіб захисту свого спадкового права.

Згідно копії погосподарської книги №2 с. Лісниче за 1958, 1959, 1960 роки в с. Лісниче проживала сімя до складу якої входили: ОСОБА_26., серпень ІНФОРМАЦІЯ_5 (голова сімї), ОСОБА_10., жовтень ІНФОРМАЦІЯ_6 (жінка), ОСОБА_11., травень ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_12., лютий ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка), ОСОБА_12 ОСОБА_13., березень ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка), ОСОБА_27., листопад ІНФОРМАЦІЯ_7 (сестра) (а.с.194-195).

Згідно архівної довідки №07-818/7 від 01.03.2017 року, виданої Державним архівом Вінницької області в книзі актових записів про народження громадян по с.Лісниче Бершадського району Вінницької області за 1938 рік є актовий запис №14 за 03 березня 1938 року про народження дитини ОСОБА_28, дата народження 01.03.1938 року, батьки: ОСОБА_29 (так у документі), 39 р., ОСОБА_30 (так у документі), 37 р., національність: українці (а.с.11-12).

Як вбачається з викладеного ОСОБА_11 ОСОБА_13., березень ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7., лютий ІНФОРМАЦІЯ_2, були рідними сестрами, мали спільних батьків ОСОБА_26., серпень ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10.

23.11.2017 року Лісниченською сільською радою Бершадського району видано довідку №896, згідно якої різні особові прізвища «Луцишена» (запис в по господарській книзі ОСОБА_12, лютий ІНФОРМАЦІЯ_2) та «Луцишина» (запис ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8) належать одній і тій самій особі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, дочці ОСОБА_31 та ОСОБА_32 (а.с.90).

Так само, 23.11.2017 року Лісниченською сільською радою Бершадського району видано довідку №898, згідно якої різні особові імена та по батькові «Кондрат Філімонович» (запис «ОСОБА_31, серпень ІНФОРМАЦІЯ_5»), «Кондрат Філімонів» та «Кіндрат Філімонов» належать одній й тій самій особі ОСОБА_31, 08.1899 р.н., який працював у КСП «40-річчя Жовтня» та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.89).

Суд, дослідивши проблематику різного написання власних імен в погосподарських книгах в довоєнні часи, ознайомившись з рядом досліджень філологів-науковців, встановив, зокрема, що цілий ряд імен мали різні форми вживання (основну та розмовну).

У випадку якщо імя мало російське походження, то форм його вживання (розмовних, зменшуваних, пестливих, застарілих) могло бути багато (до 5-7). В ті часи повноваження щодо наповнення погосподарських книг могли покладатися на писемну (грамотну) людину. Точному, однаковому написанню імен (прізвищ, по батькові) суттєвого значення не надавалося. Нерідко власні імена записувалися «на слух», із застосуванням звичних для населеного пункту скорочень імені («як люди називають»), довільного перекладу імені з російської (будь-якої іншої) мови тощо.

Зокрема, згідно словника власних імен людей (українсько-російський і російсько-український), виданого Інститутом мовознавства ім. О.О. Потебні Академії наук УРСР в 1967 році за рецензією ОСОБА_33, за консультуванням з питань цивільного законодавства доктора юридичних наук ОСОБА_34, імя українською мовою «Кіндрат» при перекладі на російську мову може вживатися як «ОСОБА_31, ОСОБА_13». Так само, українською мовою імя «Килина» (розм. «Кулина», рідше «Якулина») при перекладі на російську мову може вживатися як «Акилина», рідше «Акулина».

Вищевикладене переконує суд в тому, що різне написання імен, прізвищ, по батькові в офіційних документах, історично мало місце, тому різне написання імен Акуліна (ОСОБА_35, ОСОБА_28, ОСОБА_13), ОСОБА_15 (ОСОБА_15, Кондра), прізвища «Луцишина» (ОСОБА_31) та, відповідно, по батькові «Кондрівна, Кіндратівна» не може стати перепоною у встановленні відповідного юридичного факту.

Крім того, згідно вищенаведеної погосподарської книги ОСОБА_12. народилася в лютому 1935 року, згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 (місце смерті с.Лісниче Бершадського району) остання померла 31.08.2003 року у віці 68 років, звідки вбачається рік її народження 1935.

На підставі викладеного та враховуючи показання свідків ОСОБА_24, ОСОБА_20, ОСОБА_17 суд дійшов висновку, що імя ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 31.08.2003 року, в погосподарській книзі №2 с.Лісниче за 1958-1959-1960 роках помилково записано як ОСОБА_12., народжена в лютому 1935 року.

Судом досліджено розбіжності в написанні року народження ОСОБА_12 ОСОБА_13 в погосподарській книзі (березень 1937 року) та в записі акту про народження (01.03.1938 року), а тому суд констатує, що такі розбіжності в даті народження вказаної особи у цих двох документах дійсно мають місце (на що вказував представник нотаріальної контори).

Разом з тим сукупність інших доказів (входження ОСОБА_26, ОСОБА_10, Луциши(е)ної Г.К. та Луциши(е)ної К.К. до одного колгоспного двору, та наявність у по господарських книгах записів щодо їх родинних відносин, зокрема між двома останніми як рідними сестрами), а також вірогідна можливість технічної чи арифметичної помилки в зазначенні віку матері ОСОБА_12 ОСОБА_13 в записі про її народження (37 років при зазначенні року народження в по господарській книзі 1903 рік, при тому що вік батька зазначено вірно), приводить суд до висновку, що імя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка померла 15.09.2012 року, в погосподарській книзі №2 с.Лісниче за 1958-1959-1960 роках помилково записано як ОСОБА_12 ОСОБА_13., народжена в березні 1937 року.

Все вищевикладене приводить суд до висновку, що в судовому засіданні доведено факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 31.08.2003 року, є рідною сестрою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка померла 15.09.2012 року.

Стосовно встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_8, померлим 04.02.2016 року як двоюрідними братами суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИА №493848, виданого повторно органом ЗАГС м. Алма-Ата 22.06.1983 року, заповненого російською мовою, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_36 (отец) та ОСОБА_35 (мать) (а.с.119).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з сином ОСОБА_14 певний період часу жили в м. Алма-Ата та згодом переїхали до м. Вінниці. Вказана обставина повідомлена позивачем в позовній заяві, про неї зазначали допитані по справі свідки. Така обставина не заперечувалась та не спростована доказами відповідача.

Згідно свідоцтва про право власності від 03.09.1996 року, дублікат якого видано адміністрацією підприємства ПАТ «Поділля» 30.01.2017 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 набуто в спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_2 шляхом приватизації (а.с.147). Частка вправі власності на квартиру кожного зі співвласників становила 1/2 (а.с.148, 170-177).

Право власності на вказану квартиру за ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстровано в КП «ВООБТІ» 13.09.1996 року за №301/25897 та записано в реєстрову книгу за №274 (а.с.146).

Згідно копії особового рахунку №166546, наданої ТОВ «ЖЕО» 19.07.2017 року за вих. №5520, за адресою: АДРЕСА_3 були зареєстровані та проживали ОСОБА_35 (власник), ІНФОРМАЦІЯ_11, - з 08.05.1984 року (дата прибуття) по 15.09.2012 року (дата вибуття), ОСОБА_8 (син), ІНФОРМАЦІЯ_4, з 27.03.1983 року (дата прибуття) по 18.03.2016 року (дата вибуття) (а.с.95, 97).

Зазначене додатково підтверджується довідками ТОВ «ЖЕО» від 08.11.2016 року (№1379) та від 19.07.2017 року (№673) (а.с.91,94,96).

Отже, з вищевикладеного суд робить висновок, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 існували родинні відносини мати-син.

15.09.2012 року ОСОБА_6 померла (а.с. 120).

Після її смерті відкрилася спадщина. Із заявою про прийняття спадщини після померлої та про видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори ніхто, в т.ч. ОСОБА_8, не звертався (а.с.144-145,178).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 10.06.1976 року в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження серії ІV 400408 матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_7 (а.с.10).

Тобто позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7, яка згідно встановленого в цьому рішенні факту, є рідною сестрою ОСОБА_6, яка в свою чергу є матірю ОСОБА_8, а отже ОСОБА_1 та ОСОБА_8 являються двоюрідними братами.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Враховуючи зазначене та встановлені в судовому засіданні факти та обставини, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_7, яка померла 31.08.2003 року, є двоюрідним братом ОСОБА_8, який помер 04.02.2016 року, матірю якого була ОСОБА_6, яка померла 15.09.2012 року.

Встановлення вказаного факту позивачу необхідно для захисту та реалізації своїх прав на спадкування, як спадкоємцем пятої черги, у випадку відсутності спадкоємців попередніх черг.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення.

Стосовно розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позову за 2 вимогами немайнового характеру, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 280 гривень (2*640 гривень).

При зверненні до суду позивачем, в першій редакції позовної заяви, було заявлено 5 вимог немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру (ціна позову 344 348 гривень), сплачено судовий збір за ставками судового збору, що діяли на дату звернення з позовом до суду (04.07.2017 року) 3 840 гривень як за 6 позовних вимог немайнового характеру (640 гривень*6), що вбачається з квитанції від 12.06.2017 року (платіж №1312) (а.с.1). Згідно квитанції №0.0.795123483.1 від 27.06.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 803,49 гривень (а.с.2). Всього позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 6 643,49 гривень. До відкриття провадження у справі позивачем було уточнено позовні вимоги, в позовній заяві нової редакції заявлено 3 вимоги немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру (ціна позову 344 348 гривень). Розмір судового збору за уточненими позовними вимогами становить 5 363,48 гривень (3*640грн.+3 443,48 грн.). Тобто позивачем надміру сплачено судовий збір в сумі 1 280 гривень за 2 вимоги немайнового характеру, який, згідно норм Закону України «Про судовий збір», підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1258, 1265 ЦК України, ст.ст. 4,10,12, 141, 258-259, 264-265, 273, 294,315 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6, яка померла 15.09.2012 року, та ОСОБА_7, яка померла 31.08.2003 року, є рідними сестрами.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8, який помер 04.02.2016 року, є двоюрідним братом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_13, ІДН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_14, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІДН НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_15, судовий збір в розмірі 1 280 гривень.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІДН НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_15, сплачений судовий збір відповідно до квитанції від 12.06.2017 року (платіж №1312) в розмірі 1 280 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 21 травня 2018 року.

Суддя: