Ухвала

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 161/14949/17

провадження № 61-11759ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про відвід судді Штелик С. П. у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Куліш Р.А., про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 54486650 від 14 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником ОСОБА_2, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 січня 2018 року, у якій заявник просив скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 січня 2018 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Куліш Р.А. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 54486650 від 14 серпня 2017 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 січня 2018 року залишено без руху та надано строк до 20 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

07 травня 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Штелик С. П., у якій заявник указує вказує на нелегітимність, некомпетентність та упередженість судді, наявність сумнівів у об'єктивності та безсторонності при розгляді його касаційної скарги.

Крім того ОСОБА_1 указує на незгоду із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року та Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року та з проведенням судової реформи.

Також заявник не погоджується з ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2018 року.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Штелик С. П. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для відводу судді.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді Штелик С.П. є необґрунтованою то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді належить передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Штелик С.П. у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Куліш Р.А., про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 54486650 від 14 серпня 2017 року, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик