Номер провадження: 22-ц/785/1305/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом, який у подальшому був нею уточнений, до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 проживає поверхом вище у квартирі НОМЕР_1 того ж будинку.

Протягом 2016 року квартиру позивача було тричі затоплено з квартири відповідачки (у серпні, вересні та на початку жовтня). Позивачка зверталась до відповідачки стосовно того, що їй була завдана матеріальна шкода, та отримала запевнення, що заподіяна шкода буде відшкодована найближчим часом. Однак, своє зобов'язання відповідач не виконала.

Згідно з актом обстеження від 15.08.2016р., що складений комісією дільницею №9 ЖКС «Фонтанський» причиною затоплення було халатне відношення ОСОБА_3 до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі. Внаслідок залиття, квартира ОСОБА_4 потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, зважаючи на сирість, та те що пошкоджена електропроводка б'є струмом.

Також ОСОБА_4 зазначала, що неправомірними діями відповідачки їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

На підставі зазначеного ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд задовольнити його у повному обсязі стягнувши з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 153 673 гривень, моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень та витрати на проведення експертизи в розмірі 2 500 гривень.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_5 у судових засіданнях позові вимоги ОСОБА_4 не визнала, заперечувала проти їх задоволення та просила суд у задоволенні позову відмовити. Зазначивши, що позивачка не довела обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надала належних безперечних доказів ні факту заливу, ні реального розміру завданої шкоди, ні вини відповідача у заливі квартири, а ні причинного зв'язку між діями відповідача та пошкодженнями у квартирі позивача. Заперечувала проти вимог про відшкодування моральної шкоди, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року позов задоволено частково, стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 125 673 гривень, витрати за проведене експертне дослідження у розмірі 2 500 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 281, 73 гривень. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 05 травня 2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, що містяться у відзиві відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1.

Поверхом вище над квартирою позивачки розташована квартира НОМЕР_1, власником якої є відповідачка ОСОБА_3.

Згідно позовних вимог підставою звернення ОСОБА_4 до суду з відповідним позовом до ОСОБА_3 стало завдання позивачці матеріальної шкоди внаслідок залиття її квартири. На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_4 надала акт від 06.07.2016р. (а.с.19), складений сусідами-мешканцями будинку АДРЕСА_2, згідно якого вказано, що під час проведення ремонтних робіт у квартирі відповідачки НОМЕР_1 за період з червня по вересень 2016 року було двічі затоплено квартиру ОСОБА_4, де мешкає її батько - ОСОБА_6. Першого разу було залито водою стелю кухні, коридору та стіни туалету. Другого разу було все залито на кухні, коридорі, в туалеті відійшла плитка, вода протекла до кабінету, де здувся паркет; двері в туалеті просіли; був запах сирості, а також акт від 15.08.2016р., складений та підписаний комісією КП ЖКС «Фонтанський» дільниця №9 (а.с.8), згідно якого вказано, що при обстежені квартири НОМЕР_2 були виявлені наступні сліди залиття: на кухні - залита стеля та відшарування, площа 9 кв.м.; на підлозі залито паркет та є почорніння, площею 9 кв.м.; є сліди відпадання плітки на стінах, площею 4 кв.м.; в коридорі - відшарування стелі, площею 14 кв.м., на підлозі почорнів паркет, площею 14 кв.м.; у кімнаті - мокра стіна та відходять шпалери, площею 6 кв.м., пошкоджена електропроводка; в спальній кімнаті - залито стелю, площею 1 кв.м.; залито та здувся паркет; пошкоджено електропроводку; в туалеті - на стінах відійшла плитка; на стелі плитка зруйнована; здулись та розбухли двері; почали відшаруватись шпалери.

Причиною залиття квартири позивача вказано про можливе халатне відношення до сантехнічних приладів в квартирі НОМЕР_1, власником якої є ОСОБА_3.

Відповідно до висновку судового експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Чорної Ю.П. про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 30.09.2016р. розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок залиття її квартири визначено у розмірі 125 673 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, встановивши, що залиття квартири позивача відбулось з вини відповідача, дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, завданою залиттям в розмірі 125 673 гривень, витрат на проведення експертизи у розмірі 2 500 гривень та сплати судового збору.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які є законними та обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно актів про залиття квартири позивача, пояснень його представника, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, відеозапису,знайшли своє підтвердження вина відповідача, протиправність його поведінки та причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача, що дало суду підстави для стягнення з відповідача на користь позивача завданої внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди, розмір якої підтверджений висновком експерта.

Відповідачем не було надано суду жодних доказів про те, що шкоди завдано не з її вини, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність винних дій відповідача фактично зводяться до переоцінки доказів.

Не згода з поясненнями свідків відповідачем не спростована. Суд першої інстанції дав оцінку цим поясненням, і доказів того, що такі пояснення судом були викладені у невідповідності з їх змістом, зафіксованим на технічному засобі, скаржником не надано.

Відсутність відповідачки під час складення актів про залиття квартири та її підпису не спростовує доводів про залиття квартири позивача.

Позивачем надано достатньо доказів для висновку про причини залиття квартири та про особу з вини якої таке залиття сталось. Проте зазначене відповідачем жодним доказом не спростовано.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив причини залиття квартири позивача відповідно до наданих доказів, розмір шкоди визначений відповідно до висновків експерта. Такий розмір шкоди відповідачем не спростовано.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що відповідач не надала переконливих доказів, які б спростовували доводи позивача про причини залиття її квартири, або про розмір вартості ремонтних робіт в ній.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційним судом не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судовогорішення складено: 05 травня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік