Номер провадження: 22-ц/785/2380/18
Номер справи місцевого суду: 2-913/07
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника фірми «Одеса-Бласко» МПП Нєганової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 17.05.2017 року за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом фірми «Одеса-Бласко» МПП до Іванівської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання дій державного нотаріуса незаконними та скасування реєстраційного запису,

встановила:

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у цивільній справі за позовом фірми «Одеса-Бласко» МПП до Іванівської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання дій державного нотаріуса незаконними та скасування реєстраційного запису, мотивуючи свої вимоги, тим що 09.08.2007 року ухвалою Іванівського районного суду Одеської області було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі №2-913/07 щодо заборони будь-яким особам здійснювати дії відносно об'єктів нерухомого майна фірми «Одеса-Бласко» МПП.

13.12.2007 року ухвалою суду провадження по даній справі було закрито, однак після закриття провадження заходи забезпечення позову скасовані не були, що суперечить чинному законодавству.

Заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 09.08.2007 року, оскільки вони перешкоджають виконанню рішення Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з фірми «Одеса-Бласко» МПП на користь ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_4, грошових коштів.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 17.05.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом фірми «Одеса - Бласко» МПП до Іванівської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання дій державного нотаріуса незаконними та скасування реєстраційного запису було відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

До суду апеляційної інстанції представник Іванівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 і його представник адвокат ОСОБА_6 не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце с удового засідання, у тому числі заявник ОСОБА_4 - через свого представника - адвоката ОСОБА_7 (а.с.121).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що заявник ОСОБА_4 не був та не є стороною по справі №2-913/07 за позовом фірми «Одеса-Бласко» МПП до Іванівської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання дій державного нотаріуса незаконними та скасування реєстраційного запису, в межах провадження якої було винесено ухвалу про забезпечення позову, а тому не може в даному провадженні звертатися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи №2-913/07, 11.05.2007 року фірма «Одеса - Бласко» МПП звернулась до Іванівської районної нотаріальної контори Одеської області про визнання дій державного нотаріуса незаконними та скасування реєстраційного запису.

09.08.2007 року Іванівським районним судом була винесена ухвала про забезпечення позову, якою було заборонено будь-яким особам, в тому числі Іванівській державній нотаріальній конторі Одеської області, здійснювати будь-які дії відносно об'єктів нерухомого майна фірми «Одеса-Бласко» МПП (а.с.28 у справі № 2-913/07).

В подальшому, а саме 13 грудня 2007 року ухвалою того ж суду була визнана мирова угода між сторонами та провадження у справі було закрито (а.с.54-55 у справі № 2-913/07).

Однак, судом не було вирішено питання стосовно скасування заходів забезпечення позову.

Так, відповідно до ст.154 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення вищевказаної ухвали, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Якщо у задоволенні позову відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У зв'язку з цими обставинами, та враховуючи, що до виконання у виконавчу службу копія вказаної ухвали суду про забезпечення позову направлена не була, а провадження по справі було закрито, суд дійшов правильного висновку про те, що згідно вищезазначених норм процесуального закону заходи забезпечення позову діяли лише до набрання ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 09.08.2007 року законної сили.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що вищевказана ухвала Іванівського районного суду Одеської області від 09.08.2007 року про забезпечення позову є необґрунтованою і сумнівною, оскільки постановлена за заявою позивача про заборону будь-яким особам вчинення будь-яких дій відносно об'єктів нерухомого майна того ж позивача - Фірми «Одеса-Бласко» МП, що не було передбачено ст. 152 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення цієї ухвали.

Зазначені обставини свідчать про те, що таким чином позивач - Фірма «Одеса-Бласко» МПП навмисно поставила питання щодо заборони будь-кому вчинення будь-яких дій з її нерухомим майном, що в подальшому може бути перешкодою для виконання судових рішень про стягнення з Фірми «Одеса-Бласко» МПП грошових коштів за рахунок цього нерухомого майна.

Саме з цих підстав заявник ОСОБА_4, який є правонаступником стягувача ОСОБА_5, щодо стягнення грошових коштів з Фірми «Одеса-Бласко» МПП у сумі 1 072 624,58 грн., звернувся до суду з даним клопотанням.

Однак, відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні клопотання, суд першої інстанції правильно виходив із того, що ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 не є учасниками цивільної справи за позовом фірми «Одеса-Бласко» МПП до Іванівської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання дій державного нотаріуса незаконними та скасування реєстраційного запису,а тому не можуть звертатись з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що за змістом норм цивільно-процесуального законодавства України, з заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що заявник клопотання ОСОБА_4 не наділений процесуальними повноваженнями звертатись до суду з клопотанням про зняття заходів забезпечення позову у цивільній справі, в якій він участі не приймав, рівно як і особа, правонаступником якої він став, тобто ОСОБА_5

Разом з тим, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у разі, якщо забезпеченням позову порушуються права ОСОБА_4 по виконанню іншого судового рішення, він вправі звернутись до суду з окремим позовом, а не з клопотанням, про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, як то передбачено ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 17.05.2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.03.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко