Єдиний унікальний номер судової справи 2-1979/2009
Номер провадження 22-ц/812/332/18
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

19 листопада 2018 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ухвалу, яка постановлена Ленінським районним судом міста Миколаєва 07 вересня 2018 року, під головуванням судді Рум'янцевої Н.О., в приміщенні цього ж суду, за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в порядку цивільного судочинства, звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви ПАТ «Дельта Банк» зазначено, що в провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва знаходилась цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ВАТ «Кредитпромбанк») до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16 березня 2009 року позовні вимоги ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Розірвано достроково договір кредиту №03/1/504/06-Z від 26 грудня 2006 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2

Розірвано достроково іпотечний договір від 26 грудня 2006 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розірвано достроково договір про встановлення кредиту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/512/LK від 03 квітня 2007 року, укладений між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку, на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по погашенню кредиту в загальній сумі - 83 336 грн. 72 коп. та заборгованість по договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну карту у розмірі - 5 632 грн. 02 коп., а всього - 88 968 грн. 74 коп.

Звернуто стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48.9 кв.м., житловою площею 25.2 кв.м., яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунальної власності міської ради 27 грудня 2005 року на підставі розпорядження №3281-р від 23 грудня 2005 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 17 січня 2006 року за №16957 в книзі 93, реєстраційний №13570842.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ «Кредитпромбанк» судовий збір у розмірі 889 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Рішення набрало законної сили та 31 березня 2009 року Ленінським районним судом міста Миколаєва видано виконавчі листи. Зокрема, видано виконавчий лист в частині стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2, який в подальшому був пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби.

26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк»), який є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк», та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу вимоги за кредитами, відповідно до якого до останнього перейшло, зокрема, право вимоги за кредитним договором №03/1/504/06-Z від 26 грудня 2006 року з усіма змінами та доповненнями до нього.

29 грудня 2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з оригіналом виконавчого листа направлено на адресу ПАТ «Кредитпромбанк».

Лише 17 липня 2018 року оригінал виконавчого листа надійшов на адресу ПАТ «Дельта Банк» та на даний час виконавчий лист не виконаний.

Посилаючись на викладені обставини ПАТ «Дельта Банк» просило суд:

залучити ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі №2-1979/2009 в якості правонаступника позивача ПАТ «Кредитпромбанк»;

здійснити заміну сторони у справі №2-1979/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості по кредитному договору №03/1/504/-6-Z від 26 грудня 2006 року в сумі 88 968 грн. 74 коп., шляхом звернення стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48.9 кв.м., житловою площею 25.2 кв.м., а саме первісного стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк»;

поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року провадження у справі в частині заявлених вимог ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно - закрито.

В частині заявлених вимог ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно - відмовлено.

ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов'язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Так, із матеріалів даної цивільної справи убачається, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16 березня 2009 року позовні вимоги ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Розірвано достроково договір кредиту №03/1/504/06-Z від 26 грудня 2006 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2

Розірвано достроково іпотечний договір від 26 грудня 2006 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розірвано достроково договір про встановлення кредиту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/512/LK від 03 квітня 2007 року, укладений між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку, на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по погашенню кредиту в загальній сумі - 83 336 грн. 72 коп. та заборгованість по договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну карту у розмірі - 5 632 грн. 02 коп., а всього - 88 968 грн. 74 коп.

Звернуто стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48.9 кв.м., житловою площею 25.2 кв.м., яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунальної власності міської ради 27 грудня 2005 року на підставі розпорядження № 3281-р від 23 грудня 2005 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 17 січня 2006 року за №16957 в книзі 93, реєстраційний №13570842.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку, на користь ВАТ «Кредитпромбанк» судовий збір у розмірі 889 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи - 30 грн. (а.с.47).

Судове рішення набрало законної сили 27 березня 2009 року та на підставі цього рішення Ленінським районним судом міста Миколаєва 31 березня 2009 року видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 зі строком пред'явлення до виконання - три роки (а.с.91).

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого останнє товариство набуло право вимоги, у тому числі і за договором №03/1/504/06-Z від 26 грудня 2006 року.

Частиною першою ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни сторони внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1,2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При цьому вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов'язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному ст.442 ЦПК України (а до 15 грудня 2017 року - у порядку, визначеному ст.378 ЦПК України), шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Так, положеннями ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Вказаний порядок також застосовується у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Так, у квітні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із заявою, в якій просило залучити його до участі у справі №2-1979/2009 в якості правонаступника ВАТ «Кредитпромбанк», та здійснити заміну сторони у зазначеній справі в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості по кредитному договору №03/1/504/06-Z від 26 грудня 2006 року в сумі 88 968 грн. 74 коп., шляхом звернення стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48.9 кв.м., житловою площею 25.2 кв.м., а саме первісного стягуюча ВАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 липня 2017 року зазначену заяву задоволено.

Замінено стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1979/2009 від 31 березня 2009 року, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва щодо боржника ОСОБА_3, про стягнення солідарно з ОСОБА_2, на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості по погашенню кредиту 83 336 грн. 72 коп., по договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку 5 632 грн. 02 коп., всього 88 968 грн. 74 коп., та звернення стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48.9 кв.м., житловою площею 25.2 кв.м., яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунальної власності міської ради 27 грудня 2005 року на підставі розпорядження №3281-р від 23 грудні 2005 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 17 січня 2006 року за №16957 в книзі 93, реєстраційний №13570842 (а.с.74-75).

При цьому вищевказаною ухвалою суду було вирішено питання щодо заміни стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом міста Миколаєва стосовно боржника ОСОБА_3.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

Пунктом 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною першою ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Закриваючи провадження в частині вимог щодо заміни сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за судовим рішенням ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є солідарними боржниками, а питання щодо залучення правонаступника стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» - ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом стосовно боржника ОСОБА_2 вищезазначеною ухвалою суду 24 липня 2017 року не вирішувалось, тому відсутні підстави для закриття провадження.

Викладене свідчить про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Щодо вимог заявника ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, то колегія суддів виходить з того, шо оскільки питання щодо залучення ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1979/2009 від 31 березня 2009 року, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва відносно боржника ОСОБА_2, районним судом не вирішувалось, то і питання щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання не може бути вирішено, оскільки є похідним від вищеназваної вимоги та, у такому випадку, ПАТ «Дельта Банк» позбавлено процесуальної можливості ставити таке питання до вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За такого, враховуючи положення ст.379 ЦПК України оскаржувану ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року слід скасувати та повернути справу для продовження розгляду заяви ПАТ «Дельта Банк» до районного суду.

При скасуванні ухвали суду з вищезазначених підстав, колегія суддів вважає недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, так як вони можуть стати предметом розгляду суду при повторному розгляді питання.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко

Повний текст судового рішення

складено 22 листопада 2018 року