Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 755/7867/16-ц

провадження № 61-16336св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», ОСОБА_5,

третя особа: ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року у складі судді Прокопчук Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке ухвалою від 06 липня 2016 року замінено на приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_7, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишена без руху та надано строк у п'ять днів з дня отримання ухвали для усунення її недоліків.

Вказана ухвала суду була отримана представником ОСОБА_4 29 жовтня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року визнано неподаною та повернуто позивачу.

Апеляційний суд визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу виходив з того, що заявником не виконано вимоги ухвали суду та не усунено недоліки у визначений законом строк.

У грудні 2016 року представник ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її із суду першої інстанції.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія погоджується з судовим рішенням суду апеляційної інстанції та відхиляє аргументи касаційної скарги з наступних підстав.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати положенням статті 295 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення).

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення) до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Суд установив, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_7, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишена без руху та надано строк у п'ять днів для усунення її недоліків, шляхом надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору та апеляційної скарги в новій редакції із зазначенням адреси місця проживання ОСОБА_4

Вказана ухвала суду була отримана представником ОСОБА_4 29 жовтня 2016 року.

02 листопада 2016 року на адресу Апеляційного суду міста Києва надійшов супровідний лист та квитанція про сплату судового збору.

Станом на 18 листопада 2016 року вимоги зазначеної ухвали від 17 жовтня 2016 року, щодо надання суду апеляційної скарги в новій редакції, ОСОБА_4 не виконано.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку, що апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4,залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат