№ 566/1167/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року смт. Млинів, Рівненська області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Христюк Н.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов обґрунтований тим, що 26 травня 2000 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений головою Підлозцівської сільської ради 26 травня 2000 року та зареєстрований за реєстровим №80, згідно якого зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши їй, позивачці, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0062850, виданий Млинівською районною державною адміністрацією 24 вересня 1996 року.

04 червня 2000 року в селі Ставрів Млинівського району Рівненської області ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина право на земельну частку (пай) на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області.

У звязку з похилим віком (більше 80 років) ОСОБА_5 потребувала стороннього догляду та допомоги, а тому до моменті своєї смерті вона постійно проживала спільно з позивачкою за адресою в с. Підлозці, вул. Лесі Українки, №22 Млинівського району Рівненської області. Її рідний син ОСОБА_6 ухилявся від догляду за нею, постійно зловживав спиртними напоями, що й стало причиною його передчасної смерті.

Після смерті ОСОБА_5 у неї, позивачки залишився сертифікат серії РВ № 0062850 на земельну частку (пай), який вона, позивачка, здала у Підлозцівську сільську раду Млинівського району для виготовлення відповідного державного акту на право власності на землю та для оформлення спадщини.

10 січня 2002 року Підлозцівською сільською радою на підставі відповідного рішення їй було видано державний акт І-РВ №010985 на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 4.93 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) РВ №0062850.

Вважаючи, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, в жовтні 2017 року вона, позивачка, звернулася до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що розташована на території Підлозцівської' сільської ради і яка належала ОСОБА_5

02 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу було надано письмове повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що їй ОСОБА_5 заповіла земельну частку (пай), а не земельна ділянка, виділена в натурі, і ця земельна ділянка може входити до складу спадщини, яку прийняв син померлої ОСОБА_6

Вважає своє цивільне право порушеним, тому звертаюся до суду з позовом пре встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала, просила суд встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 04 червня 2000 року та визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті 04 червня 2000 року ОСОБА_5, а саме на земельні ділянки загальною площею 4,93 гектара згідно державного акту серії І-РВ №010985.

.

Відповідач представник Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області в судове засідання, 14 березня 2018 року, не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника Підлозцівської сільської ради, позов визнає та просить його задоволити.

(а.с.26)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дали показання про те, що вони являються сусідами позивачки ОСОБА_1 та підтвердили той факт, що ОСОБА_5, починаючи з 1998 року і до дня смерті проживала разом з позивачкою ОСОБА_1 у її сімї.

ОСОБА_1 здійснювала догляд за похилого віку ОСОБА_5 і поховала її за власні кошти.

Суд, заслухавши думку позивача, його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №078732 виданого 05 червня 2000 року Підлозцівською сільською радою Млинівського району Рівненській області підтверджується, що ОСОБА_5 померла 01 червня 2000 року.

(актовий запис №15)

(а.с.8)

З копії заповіту від 26 травня 2016 року посвідченого сільським головою ОСОБА_7 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РВ №0062850 виданий Млинівською районною державною адміністрацією 24 вересня 1996 року заповіла у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

(а.с.9)

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії РВ І-РВ №010985 від 10 січня 2002 року підтверджується, що ОСОБА_5 на підставі рішення Підлозцівської сільської ради 29 грудня 2001 року, №154 передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,93 га в межах згідно планом.

(а.с.10)

Згідно довідки виданої виконкомом Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області №106 від 20 березня 2017 року, на момент смерті ОСОБА_5, яка померла 04 червня 2000 року, була зареєстрована згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок №28 в селі Ставрів, вул.Л.Українки,25, Млинівського району, склад сімї на момент смерті померлої був слідуючий: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

(а.с.11)

З повідомлення відділу Держгеокадастру у Млинівському районі вбачається, що ОСОБА_5 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0062850 був виданий акт на право приватної власності на землю серії І-РВ №010985 на земельні ділянки загальною площею 4,93 га.

(а.с.13)

З повідомлення приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 №815/01-16 від 02 жовтня 2017 року вбачається, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай), розяснено право на звернення до суду.

(а.с.16)

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оглошується померлою.

Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР із змінами і доповненнями, внесеними Указами Президії Верховної Ради Української РСР від 8 жовтня 1999 року N 1136-XIV, ОВУ, 1999 р., Кодекс втратив чинність з 1 січня 2004 року (згідно з Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року N 435-IV, ОВУ, 2003 р., N 11, ст. 461)).

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. ст. 548,549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття спадщини ОСОБА_1після смерті ОСОБА_5 та сукупність зібраних по справі доказів дає підстави суду для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну частку (пай).

На підставі наведеного,

керуючись, ст.ст.ст.1218,1268, 1269 ЦК України,

ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 до Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка померла 04 червня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті 04 червня 2000 року ОСОБА_5, а саме на земельні ділянки загальною площею 4,93 гектара згідно державного акту серії І-РВ №010985.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура