Справа № 395/44/18 Провадження № 2/395/125/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Лисенку В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в квітні 2016 року вона надала відповідачу в борг суму еквівалентну 1000 доларів США строком до кінця 2016 року. В установлений договором строк відповідач борг їй не повернув. Зрозумівши, що відповідач не має наміру повертати боргові кошти, 01 грудня 2017 року позивач звернулася до Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про те, що відповідач не повертає кошти, отримані ним в борг в сумі 1000 доларів США. Під час розгляду заяви відповідач визнав наявність вказаного боргу та написав розписку, в якій зазначив, що зобовязується повернути борг в сумі 1000 доларів США до 31 грудня 2017 року. Після спливу вказаного терміну позивач знову звернулася до відповідача з питанням повернення боргу, однак той висловився на її адресу брутальною лайкою та сказав, що кошти повертати не буде.

У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь борг по договору позики в сумі 28570 гривень, судовий збір в сумі 704,80 гривень та 3% річних від простроченої суми, що складає 71,42, а всього 29346,22 гривні.

В подальшому змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 19999 гривень та сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Позивач в судове засідання не зявилася. Про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позову, крім цього у своїй заяві вказав, що його прізвище ОСОБА_2, а розписку написав від імені ОСОБА_3.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними письмовими доказами у справі.

Безпосередньо вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними обставинами.

Відповідно до вимог ЦК України:

ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що в квітні 2016 року ОСОБА_1 надала відповідачеві в борг суму еквівалентну 1000 доларів США строком до кінця 2016 року. На початку 2017 року позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення коштів, на що той щоразу повідомляв, що поверне кошти, як обумовлено договором, згідно курсу національного банку на день розрахунку. В установлений договором строк відповідач борг їй не повернув. Зрозумівши, що відповідач не має наміру повертати боргові кошти, 01 грудня 2017 року позивач звернулася до Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про те, що останній не повертає кошти, отримані ним в борг в сумі 1000 доларів США. Під час розгляду заяви в поліції відповідач визнав наявність вказаного боргу та написав розписку, в якій зазначив, що зобовязується повернути борг в сумі 1000 доларів США до 31 грудня 2017 року. Після спливу вказаного терміну позивач знову звернулася до відповідача з питанням повернення боргу, однак той повідомив, що кошти повертати не буде.

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 16 січня 2018 року офіційний курс долара США складає 28,57 гривень, а відповідно сума боргу складає 28570 гривень.

Проте відповідач відмовляється повернути заборгованість у добровільному порядку.

Згідно положенням ст. 58 ЦПК України доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки відповідачем до суду не надано доказів, що ставлять під сумнів справжність представленої позивачем письмової розписки від 01.12.2017 року про позику, суд вважає її безспірним доказом наявності угоди, бо вона повністю відповідає вимогам ст. ст. 77, 78 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Крім того, вказана розписка написана та підписана власноручно відповідачем, що ним не заперечувалося у ході судового розгляду у справі, що підтверджується його письмовою заявою у відповідності до якої він не заперечує проти задоволення позову.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі вказаної угоди відповідач одержав від позивача гроші еквівалентні 1000 доларів США, але в обумовлений сторонами термін борг заявникові не повернув.

Вказані обставини беззаперечно встановленні в судовому засіданні, сторонами не заперечуються, що підтверджується їх письмовими заявами, сумніву у суду не викликають, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 133-135, 141 ЦПК України судовий збір у сумі 704,80 гривень, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на її користь

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 борг по договору позики в сумі 19999 гривень та судовий збір в сумі 704,80 гривень, а всього стягнути 20703 (двадцять тисяч сімсот три) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/44/18 Провадження № 2/395/125/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Лисенку В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в квітні 2016 року вона надала відповідачу в борг суму еквівалентну 1000 доларів США строком до кінця 2016 року. В установлений договором строк відповідач борг їй не повернув. Зрозумівши, що відповідач не має наміру повертати боргові кошти, 01 грудня 2017 року позивач звернулася до Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про те, що відповідач не повертає кошти, отримані ним в борг в сумі 1000 доларів США. Під час розгляду заяви відповідач визнав наявність вказаного боргу та написав розписку, в якій зазначив, що зобовязується повернути борг в сумі 1000 доларів США до 31 грудня 2017 року. Після спливу вказаного терміну позивач знову звернулася до відповідача з питанням повернення боргу, однак той висловився на її адресу брутальною лайкою та сказав, що кошти повертати не буде.

У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь борг по договору позики в сумі 28570 гривень, судовий збір в сумі 704,80 гривень та 3% річних від простроченої суми, що складає 71,42, а всього 29346,22 гривні.

В подальшому змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 19999 гривень та сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Позивач в судове засідання не зявилася. Про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позову, крім цього у своїй заяві вказав, що його прізвище ОСОБА_2, а розписку написав від імені ОСОБА_3.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними письмовими доказами у справі.

Безпосередньо вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними обставинами.

Відповідно до вимог ЦК України:

ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що в квітні 2016 року ОСОБА_1 надала відповідачеві в борг суму еквівалентну 1000 доларів США строком до кінця 2016 року. На початку 2017 року позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення коштів, на що той щоразу повідомляв, що поверне кошти, як обумовлено договором, згідно курсу національного банку на день розрахунку. В установлений договором строк відповідач борг їй не повернув. Зрозумівши, що відповідач не має наміру повертати боргові кошти, 01 грудня 2017 року позивач звернулася до Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про те, що останній не повертає кошти, отримані ним в борг в сумі 1000 доларів США. Під час розгляду заяви в поліції відповідач визнав наявність вказаного боргу та написав розписку, в якій зазначив, що зобовязується повернути борг в сумі 1000 доларів США до 31 грудня 2017 року. Після спливу вказаного терміну позивач знову звернулася до відповідача з питанням повернення боргу, однак той повідомив, що кошти повертати не буде.

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 16 січня 2018 року офіційний курс долара США складає 28,57 гривень, а відповідно сума боргу складає 28570 гривень.

Проте відповідач відмовляється повернути заборгованість у добровільному порядку.

Згідно положенням ст. 58 ЦПК України доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки відповідачем до суду не надано доказів, що ставлять під сумнів справжність представленої позивачем письмової розписки від 01.12.2017 року про позику, суд вважає її безспірним доказом наявності угоди, бо вона повністю відповідає вимогам ст. ст. 77, 78 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Крім того, вказана розписка написана та підписана власноручно відповідачем, що ним не заперечувалося у ході судового розгляду у справі, що підтверджується його письмовою заявою у відповідності до якої він не заперечує проти задоволення позову.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі вказаної угоди відповідач одержав від позивача гроші еквівалентні 1000 доларів США, але в обумовлений сторонами термін борг заявникові не повернув.

Вказані обставини беззаперечно встановленні в судовому засіданні, сторонами не заперечуються, що підтверджується їх письмовими заявами, сумніву у суду не викликають, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 133-135, 141 ЦПК України судовий збір у сумі 704,80 гривень, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на її користь

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 борг по договору позики в сумі 19999 гривень та судовий збір в сумі 704,80 гривень, а всього стягнути 20703 (двадцять тисяч сімсот три) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний