Справа № 345/1831/18
Провадження № 6/345/58/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд ОСОБА_1 області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, суд -

встановив:

що головний державний виконавець Калуського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним поданням, яке обґрунтовує тим, що на виконанні Калуського міськрайонного ВДВС перебуває виконавче провадження № 56302563 з виконання: судового наказу № 345/2998/17, який виданий 12.09.2017 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» 14578,90 грн. боргу та 800,00 грн. судового збору; виконавчого листа № 345/3560/17, який виданий 30.03.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Самопоміч» 13940,72грн. боргу по договору споживчого кредиту та суми відсотків за користування кредитом. Оскільки, ОСОБА_3 добровільно борг не сплачує, тому головний державний виконавець звернулася до суду із зазначеним поданням.

Суд, перевіривши подання, вважає, що воно не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Згідно ст. 6 ч. 1 п. 5 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно положень ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 18 ч. 3 п. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З огляду на значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно виконавчого листа№ 345/3560/17 від 30.03.2018 з ОСОБА_3 на користь КС «Самопоміч» стягнуто 13940,72грн. боргу по договору споживчого кредиту та суми відсотків за користування кредитом та 561,33грн. судового збору (а.с. 5); згідно судового наказу № 345/2998/17 від 12.09.2017 з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» стягнуто 14578,90 грн. боргу та 800,00 грн. судового збору (а.с. 4).

05.01.2018 та 23.04.2018 головним державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7, 8). 02.05.2018 головним державним виконавцем винесено постанову про обєднання вищевказаних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (а.с. 16) 01.02.2018 головним державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника (а.с. 12). Однак, у матеріалах подання відсутні докази надіслання боржнику ОСОБА_3 вищевказаних постанов, що свідчить про те, що боржник їх не отримав та необізнаний про них.

До подання додані виклики державного виконавця від 09.02.2018, від 16.03.2018 та від 20.04.2018 (а.с. 13, 14, 15), з яких не вбачається доказів надіслання боржнику даних викликів, а також, дата останнього виклику свідчить про неможливість повідомлення боржника про відкрите виконавче провадження від 20.04.2018 за виконавчим листом № 345/3560/17, який виданий 30.03.2018.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, боржнику ОСОБА_3 належить 1/5 частина квартири по вул. Грушевського, 31в м. Калуш, Івано-Франківська область (а.с. 9, 10, 11).

До подання долучено відповіді з ПФУ, ДФС (а.с. 17, 18, 19, 20), з яких слідує, що боржник ОСОБА_3 пенсію не отримує, не працює за трудовими та цивільно-правовими угодами, а про джерела отримання доходу боржників фізичних осіб відповіді не знайдено, і також боржник не має відкритих рахунків у банківських установах.

Більше, державним виконавцем не долучено ніяких документів, зокрема таких, які б свідчили про ухилення боржника від виконання боргових зобовязань. З наявних документів, долучених до подання, взагалі не вбачається належне повідомлення боржника про наявність виконавчих проваджень відносно нього.

Таким чином, наявність самої заборгованості не може свідчити про ухилення ОСОБА_3 від виконання покладених на неї обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на неї, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Тому, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього вироком обов'язків.

Тому, суд вважає, що заявлене подання є передчасним, оскільки також, слід ініціювати розшук боржника.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за вийнятком обмежень, які встановлюються законом.

Оскільки державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язання, тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні подання головного державного виконавця Івасів Я.Я. Калуського міськрайонного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа слід відмовити.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України й керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду ОСОБА_1 області протягом 15-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: