Провадження № 2/359/200/2018
Справа № 359/2091/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О., Шляхетко Ю.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перший віце-президент Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ», ОСОБА_4, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2017 року позивач ОСОБА_1 в особі представника-адвоката ОСОБА_2, звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати накази: №304/к від 30.11.2016 року «Про оголошення догани», яким позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та невиконання своїх службових обовязків, а саме ненадання необхідної інформації на сайті Товариства з обмеженою відповідальність «Футбольний клуб «Динамо» Київ»; №19/к від 20.01.2017 року «Щодо особового складу», яким позивача , керівника веб-порталу по роботі з громадськістю, було звільнено у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обовязків п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України»; поновити його на посаді керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» з дати звільнення-20.01.2017 року; стягнути з ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20.01.2017 року по день винесення рішення; стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Динамо» Київ» в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 гривень (а.с.1-10).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З 21.11.2011 року він працював на посаді керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ». Наказом № 304/к ТОВ «ФК «Динамо» Київ» від 30.11.2016 р. позивачу було оголошено догану, за порушення трудової дисципліни та не виконання своїх службових обовязків, а саме ненадання необхідної інформації на сайті ФК «Динамо» Київ» щодо премєри знакового фільму «Лобановський назавжди». В подальшому, оскаржуваним наказом від 20.01.2017року № 19/к, його було звільнено з роботи з 20.01.2017 року у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обовязків, на підставі п. 3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Позивач стверджує, що підстави для звільнення, передбачені п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, відсутні. Позивач зазначає, що в центральному офісі у нього не було робочого місця, і він працював в товаристві віддалено. Тобто, він як журналіст та керівник веб-порталу приймав участь у різноманітних подіях повязаних з клубом, перебував у відрядженнях, але дії повязані з висвітлюванням на офіційному сайті клубу, проводив з компютера через мережу Інтернет за місцем свого проживання, про що керівництву клубу було відомо. Тому, 28.11.2016 р. після премєри показу документального фільму «Лобановський назавжди» в театрі ім. І.Франка, він прибув на своє робоче місце, де почав заповнювати контент, та висвітлювати події, повязані з премєрою фільму, і перша публікація зявилася в 16.07 год. 28.11.2016 р. Вказує, що він максимально оперативно виконав свої обовязки та висвітлив події повязані з виходом фільму, хоч і витратив після показу фільму деякий час для прибуття на місце роботи.

Також зазначає, що за час роботи керівником веб-порталу, рейтинг та праця офіційного сайту значно покращилася, офіційний сайт неодноразово отримував подяки та винагороди, завдяки налагодженій праці керівника веб-порталу. Однак в останній час, деякі особи керівництва клубу активно перешкоджали нормальній його роботі, штучно створювали обставини, які дискредитували чесне імя, порядність та працелюбність керівника веб-порталу. Вважає, що відповідач створив надумані підстави для його звільнення, так як вказані в наказі акт про відмову дати пояснення від 01.12.2016 р., службова записка директора департаменту по звязкам з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_5, протокол засідання профкому, не можуть являтися підставами для звільнення по ст.40 КЗпП. Також зазначає, що після премєри фільму та винесення необґрунтованого та незаконного наказу, йому було заблоковано доступ до офіційного сайту ФК «Динамо» Київ» , чим було позбавлено його можливості нормально виконувати посадові обовязки.

З цих підстав вважає звільнення з 20.01.2017 з посади керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю незаконним та безпідставним, а тому існують правові підстави для скасування наказів та поновлення його на роботі. Вважає, що у разі поновлення його на роботі, з відповідача слід стягнути заробітну плату за весь час вимушеного прогулу із розрахунку 9420 грн. за місяць.

Позивач зазначає, що внаслідок незаконного та безпідставного звільнення, порушено право позивача на працю, позбавлено можливості працювати, отримати винагороду за працю. Вимушені зміни в трудових відносинах з відповідачем негативно відобразилось на його внутрішньому емоційному стані, переносить великий душевний біль, призвело до необхідності вживати значних зусиль для отримання коштів для життя. Завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 100 000 гривень.

Одночасно звертає увагу суду, що трудова книжка та оскаржувані накази були отримані його представником адвокатом ОСОБА_2 16.02.2017 р.

У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, дали пояснення відповідно до змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав подані до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що подані з порушенням норм процесуального права (т1 а.с. 48-57). Він звертає увагу суду, що позивач в позовній заяві намагається завести суд в оману стосовно фактичних обставин справи. Зазначають, що позивач був присутнім на премєрному показі документального фільму «Лобановський назавжди», який був виготовлений за сприянням ТОВ «ФК «Динамо» Київ», а тому його публічне висвітлення на офіційному веб-сайті було прямим обовязком ОСОБА_1, проте після закінчення даного показу, не вчинив жодних дій по швидкому та оперативному висвітленню даного заходу та замість виконання своїх обовязків, пішов на фуршет, де його помітило керівництво клубу та зробило зауваження щодо невиконання своїх обовязків. Стверджують, що після цього позивач зник та довгий час не відповідав не телефонні дзвінки та вперше здійснив авторизацію на сайті о 17:48:51, тобто мінімум через три години після завершення заходу. Зазначають, що позивачем було заборонено всім журналістам офіційного веб-сайту самостійно публікувати новини, та що близько 18 години того дня віце-президент клубу ОСОБА_6, виявивши відсутність жодного матеріалу на офіційному веб-сайті, дав вказівку журналісту ОСОБА_7 негайно опублікувати матеріали самостійно. Такі новини зявились на сайті приблизно 18.30, тобто через три з половиною години після завершення фільму, хоча велика кількість незалежних видань опублікувало відповідні новини набагато раніше. За таких обставин, вважають очевидним, що позивач допустив грубе порушення своїх обовязків, та що наказ від 30.11.2016 р. є законним та обґрунтованим. Оскаржуваний наказ від 20.01.2017 р. № 19/к також вважають обґрунтованим і прийнятим відповідно з чинним законодавством. Зазначають, що позивачем не наведено жодних доказів його дискредитації з боку керівництва клубу, в той же час він сам неодноразово вдавався до публічного приниження честі і гідності футбольного клубу в особі його керівництва. Також зазначив, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання наказу № 304/к від 30.11.2016 р. незаконним, так як позовна заява була подана лише 15 березня 2017 року. З цих підстав просили у позові відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Третя особа Перший віце-президент ТОВ «ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, підписав подані до суду письмові заперечення від імені відповідача ТОВ «ФК «Динамо» Київ» (т.1 а.с.48-57).

В судовому засіданні 31.05.2017 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 щодо витребування копії посадової інструкції позивача та виклику свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також клопотання представника відповідача ОСОБА_11 щодо виклику свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (т.1 а.с.98,99,101-102103-104).

В судовому засіданні 17.07.2017 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 щодо виклику свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.116-119).

Ухвалою від 17.07.2017 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_2 та витребувано письмові докази: штатний розклад ТОВ «ФК «Динамо» Київ», що діяв в період з 28.11.2016 по 20.01.2017; правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ФК «Динамо» Київ», що діяли в період з 28.11.2016 по 20.01.2017; протоколу наради ТОВ «ФК «Динамо» Київ», відносно конкретних завдань конкретним співробітникам по заходу, повязаному з премєрою фільму «Лобановський назавжди», організатором якого виступив ТОВ «ФК «Динамо» Київ»; заяву ОСОБА_1 про прийом в члени профспілки ТОВ «ФК «Динамо» Київ» та протокол зборів профспілки ТОВ «ФК «Динамо» Київ» про прийняття позивача в члени профспілки ТОВ «ФК «Динамо» Київ»; лог-файли адміністративної частини ТОВ «ФК «Динамо» Київ», починаючи з 00:00 год. 28.11.2016 по 20.01.2017 (т.1 а.с.105-106,120-122).

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 21.11.2011 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» на посаді керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю, що підтверджується даними його трудової книжки та копією витягу з наказу №661/к від 18 листопада 2011 року (т.1 а.с.14,15).

Згідно з наданою суду Посадовою інструкцією керівника веб-порталу, копія якої була долучена до матеріалів справи (т.1 а.с.111-112), вона була затверджена Першим віце-президентом ТОВ «ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_4 30.11.2011, проте доказів того, що позивач був ознайомлений з посадової інструкцією, відповідачем надані не були.

При цьому, наданий суду Акт від 30 листопада 2011 року (т.1 а.с.113) про те, що позивач не зявився до відділу кадрів клубу для ознайомлення з посадовою інструкцією, суд вважає недостатнім та неналежним доказом того, що відповідач вжив усіх можливих та необхідних заходів для ознайомлення позивача з вказаною посадовою інструкцією, враховуючи час, який пройшов з моменту прийняття позивача на роботу, до подій, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальшого звільнення.

Так, відповідно до вимог ст.29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:

1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Як визнано відповідачем, підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, позивач ОСОБА_1 не мав робочого місця в офісі ТОВ «ФК «Динамо» Київ» та за згодою сторін, виконував свої обовязки керівника веб-порталу ТОВ «ФК «Динамо» Київ» дистанційно, за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що 28.11.2016 року в Національному академічному драматичному театрі імені ОСОБА_15 в м.Києві, пл.Івана Франка, 3, відбулася премєра фільму «Лобановський назавжди» за участі Президента України ОСОБА_16, керівництва ФК «Динамо» Київ» інших запрошених осіб, в тому числі журналістів. Позивач ОСОБА_1 також отримав запрошення на премєру фільму та на фуршет (т.1 а.с.23), де знаходився з початку до завершення закладу.

Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6, а також були визнані представником відповідача та підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями запрошень (т.1 а.с. 23).

Наказом №304/к від 30 листопада 2016 року «Про оголошення догани», виданим Першим віце-президентом Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» ОСОБА_4, у звязку з грубим порушенням трудової дисципліни, керуючись ст.149 КУпАП, було оголошено догану ОСОБА_1, керівнику веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю, за порушення трудової дисципліни та не виконання своїх службових обовязків, а саме: ненадання необхідної інформації на сайті ФК «Динамо» Київ щодо премєри знакового фільму «Лобановський назавжди» (т.1 а.с.16).

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарною відповідальності були: доповідна записка віце-президента по звязкам з громадськістю ОСОБА_6 від 29.11.2016, акт від 29.11.2016 про відмову ОСОБА_1 дати письмове пояснення щодо порушення ним трудової дисципліни.

Як вбачається зі змісту доповідної записки віце-президента ОСОБА_6 від 29.11.2016 (т.1 а.с.18), останнім повідомлено першому віце-президенту ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_4 про те, що після публічного перегляду премєри фільму «Лобановський назавжди» разом з ВІП-персонами: Президентом України ОСОБА_16 та іншими керівниками держави, послами деяких країн, видатними особистостями, клубними командами, ветеранами футболу, ЗМІ, з максимальною оперативністю на офіційному сайті, за заповнення контенту котрого відповідає ОСОБА_1, як керівник сайту, мали зявитися відповідні текстові, фото- та відеоматеріали. Однак цього не сталося, оскільки за поясненнями журналістів сайту ОСОБА_12 та ОСОБА_7, ОСОБА_1 заборонив їм ставити на сайт підготовлені відповідні матеріали без його особистого дозволу і сам при цьому зник, хоча на самому закладі був присутній у доброму гуморі. Також зазначено, що його спроби звязатися з ОСОБА_1 по телефону, аби врятувати ситуацію, виявилися марними: один його номер був «поза зоною», а виклики на другий (службовий) ігнорувалися. Зазначено, що в результаті того, що на офіційному сайті клубу інформаційно-оперативні матеріали про клубний же захід зявилися лише через декілька годин після того, як матеріли цієї ж тематики побачили світ на багатьох інших медійних ресурсах, клуб зазнав серйозних іміджевих і репутаційних втрат.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка віце-президент ТОВ «ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_6 підтвердив, що написав доповідну за вказівкою першого віце-президента ОСОБА_4, а також, що за вказівкою останнього 29.11.2016 під час розмови з ОСОБА_1 запропонував йому написати заяву про звільнення за власним бажанням. В нього відсутні докази того, що він телефонував ОСОБА_1 28.11.2016, а також, ким саме були опубліковані на сайті статті, підготовлені журналістами клубу. Свідок також пояснив, що зазначив в доповідній особисту думку про те, що з вини ОСОБА_1 клуб зазнав серйозних іміджевих і репутаційних втрат.

Згідно з Актом від 29 листопада 2016 року, складеним старшим інспектором відділу кадрів ОСОБА_14, старшим інспектором відділу кадрів ОСОБА_17 та головою профкому Клубу ОСОБА_18, про те, що 29 листопада 2016 року о 16.03 вони телефонували керівнику веб-порталу ОСОБА_1 та запропонували йому прийти до відділу кадрів та надати письмове пояснення щодо грубого порушення ним трудової дисципліни, яке полягає в тому, що він не надав потрібної інформації про премєру фільму «Лобановський назавжди» на офіційному сайті ФК «Динамо» Київ», а також, що надати пояснення та взагалі зявитися до Клубу ОСОБА_1 відмовився категорично (т.1 а.с.19).

Суд звертає увагу, що в акті відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 було повідомлено, що пояснення в нього вимагаються у звязку з доповідною, складеною віце-президентом ТОВ «ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_6 та за розпорядженням першого віце-президента ОСОБА_4, тобто уповноваженої власником посадової особи.

За змістом ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ч.2 цієї статті, законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Встановлено, що при винесенні вищевказаного наказу про оголошення ОСОБА_1 догани не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Так, з пояснень позивача, підтверджених показами допитаної в судовому засіданні свідка журналіста ТОВ «ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_7 вона готувала статті та інтервю для веб-порталу клубу, повязані з премєрою фільму «Лобановський назавжди», підготовлені матеріали розміщувала в адміністративній частині сайті для їх перевірки та публікації позивачем.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні лог-файлів адміністративної частини офіційного веб-сайту ТОВ «ФК «Динамо» Київ» за 28.11.2016 (т. 2 а.с. 20-29) після премєри фільму сідок ОСОБА_7 вперше зайшла до адміністративної частини сайту о 16:33:27, після чого неодноразово (18 разів) заходила до 17:25:30 включно (т.2 а.с.23).

О 17:48:51 до адміністративної частини сайту увійшов позивач ОСОБА_1 та до 18:12:54 включно заходив до адміністративної частини 89 разів, де, як визнано сторонами та підтверджено показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і відбувається редагування та публікація матеріалів, розміщених журналістами, на сайт Клубу.

З досліджених лог-файлів, в цей період журналіст ОСОБА_12, який, як стверджує відповідач і опублікував підготовлені статті на сайті клубу за вказівкою віце-президента ОСОБА_6, після 10:01:22 28.11.2018 року вперше зайшов до адміністративної частини веб-порталу в той день о 18:13:26.

Дослідженням лог-файлів також встановлено, що в подальшому журналісти ОСОБА_7 та ОСОБА_12, а також керівник веб-порталу ОСОБА_1 продовжували роботу в адміністративній частині сайту до 22-ї години: ОСОБА_7 - останній візит о 20:00:33, ОСОБА_19 о 22:00:55, ОСОБА_12 о 22:51:17 (т.2 а.с.29). Проте переважна більшість реєстрацій здійснена саме позивачем.

Крім того, як вбачається з роздруківки лог-файлів позивач продовжив роботу в адміністративній частині сайту 29.11.2016 з 6:04:25 та по 8:35:06, всього заходив 263 рази (т.2 а.с.29-32).

З роздруківки з офіційного веб-сайту ФК «Динамо» Київ» (т.1 а.с.27-28) вбачається, що на ньому були розміщені матеріали, присвячені допремєрному показу фільму «Лобановський назавжди»: «ОСОБА_20: «Я багато чого згадав й багато чого нового дізнався» (зазначений на сайті час 16:07); «ОСОБА_21 : «Для молодих гравців фільм «Лобановський назавжди» буде як посібник» (зазначений на сайті час 16:23); «ОСОБА_22 : «Фільм не лише про футбол чи Лобановського, а про національні питання» (зазначений на сайті час 16:52); «Фільм «Лобановський назавжди» про Героя України та героя свого клубу викликав шквал оплесків» (зазначений на сайті час 16:57); «ОСОБА_23: «Лобановський був, є й буде завжди в наших серцях» (зазначений на сайті час 17:27); «ОСОБА_24: «Коли дивився фільм про Лобановського, навіть заплакав» (зазначений на сайті час 17:38); «ОСОБА_25: «Лобановський не просто навчив нас грати у футбол, він навчив нас жити» (зазначений на сайті час 17:42); «ОСОБА_26: «Лобановський тричі створював великі команди» (зазначений на сайті час 17:50); «ОСОБА_16: «Лобановський зробив величезний внесок у розвиток нашої країни» (зазначений на сайті час 18:13); «Ігор Суркіс»: «Вважаю, що фільм «Лобановський назавжди випущено дуже вчасно напередодні 90-річчя київського «Динамо» (зазначений на сайті час 18:36).

Сторонами визнано, що час, зазначений на сайті, не відповідає часу фактичної публікації статті, а з проведеного відповідачем аналізу (витягів з лог-файлу, який фіксує доступ до адміністративної частини веб-сайту «ФК «Динамо» Київ») щодо створення та зміни новини (т.1 а.с.59-75) вбачається дійсний час створення новини, що позивачем не оспорюється:

«ОСОБА_20: «Я багато чого згадав й багато чого нового дізнався» (час 20:07- опубліковано ОСОБА_1В.); «ОСОБА_21 : «Для молодих гравців фільм «Лобановський назавжди» буде як посібник» (час 18:39 опубліковано ОСОБА_1В.); «ОСОБА_22 : «Фільм не лише про футбол чи Лобановського, а про національні питання» (час 21.53 опубліковано ОСОБА_1В.); «Фільм «Лобановський назавжди» про Героя України та героя свого клубу викликав шквал оплесків» (час 17.21-опубліковано ОСОБА_1,); «ОСОБА_23: «Лобановський був, є й буде завжди в наших серцях» (час 29.11.2016 о 07:30- опубліковано ОСОБА_1); «ОСОБА_24: «Коли дивився фільм про Лобановського, навіть заплакав» (час 21.20-опубліковано ОСОБА_1В.); «ОСОБА_25: «Лобановський не просто навчив нас грати у футбол, він навчив нас жити» (час. 19.03 - опубліковано ОСОБА_1В.); «ОСОБА_26: «Лобановський тричі створював великі команди» (час 18.35-опубліковано ОСОБА_1В.); «ОСОБА_16 : «Лобановський зробив величезний внесок у розвиток нашої країни» (час 18:18- опубліковано ОСОБА_12, переглянуто ОСОБА_1 о 18.35); «Ігор Суркіс»: «Вважаю, що фільм «Лобановський назавжди випущено дуже вчасно напередодні 90-річчя київського «Динамо» (час 18:38-опубліковано ОСОБА_12 переглянуто ОСОБА_1 о 19:06).

Наведене свідчить про те, що більшість новин було опубліковано саме позивачем в той же день. При цьому суд приймає до уваги пояснення позивача, які підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_5, про те, що перед публікацією статті на сайті позивачу було необхідно перевірити її на помилки, отримати фотографію, яка б відповідала змісту статті.

Встановлені в судовому засіданні вище наведені обставини спростовують викладені в оскаржуваному наказі №304/к від 30 листопада 2016 року «Про оголошення догани» твердження, щодо порушення позивачем трудової дисципліни та не виконання своїх службових обовязків, а саме: ненадання необхідної інформації на сайті ФК «Динамо» Київ щодо премєри знакового фільму «Лобановський назавжди».

При цьому суд також враховує, що будь-які вимоги щодо термінів підготовки та публікації новин на веб-сайті ФК «Динамо» Київ» позивачу встановлені не були, а також не було претензій до позивача щодо роботи сайту, що підтвердили допитані свідки ОСОБА_5 (директор департаменту по роботі зі СМІ), ОСОБА_6 (віце-президент) та ОСОБА_8 (директор групи «Динамо» Київ» ТВ»).

Суд критично оцінює доводи відповідача, що новини на інших сайтах зявилися набагато раніше, оскільки з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин щодо можливості зміни часу публікації новини на сайті, належними і допустимими доказами фактичний час публікації цих новин не було доведено. Крім того, як визнано відповідачем, та підтверджено показами допитаних свідків, зокрема ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_10, вищевказаний допремєрний показ фільму «Лобановський назавжди» відбувався із запрошенням журналістів інших видань, отже публікації цих новин на інших веб-сайтах мало бути очікуваним та бажаним для організаторів заходу, тобто ТОВ «ФК «Динамо» Кив».

Будь-яких належних і допустимих доказів того, що внаслідок того, що на офіційному веб-сайті клубу інформаційно-ілюстративні матеріали про клубний захід зявилися після того, як матеріали цієї ж тематики побачили світ на інших медійних ресурсах, було завдано серйозних іміджевих та репутаційних втрат, про що зазначено в доповідній віце-президента ОСОБА_6 (т.1 а.с.18), суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено, що позивач допустив грубе порушення своїх обовязків, а отже, підстави для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани були відсутні, в звязку з чим оскаржуваний позивачем наказ №304Їк від 30.11.2016 року підлягає скасуванню.

При цьому суд враховує, що строк звернення з позовом до суду позивачем не пропущений, оскільки про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, йому стало відомо 16.02.2017 року, після отримання копії відповідного наказу адвокатом позивача (т.1 а.с.25).

В судовому засіданні також встановлено, що Наказом №19/к від 20 січня 2017 року «Щодо особового складу», виданим Першим віце-президентом Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» ОСОБА_4, ОСОБА_1, керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю, з 20 січня 2017 року було звільнено у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обовязків, на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарною відповідальності були: доповідна записка віце-президента по звязкам з громадськістю ОСОБА_6 від 29.11.2016, акт про відмову дати письмове пояснення від 29.11.2016., наказ про оголошення догани №304/к від 30.11.2016р, акт про відмову дати письмове пояснення від 01.12.2016, доповідна записка директора департаменту по роботі з громадськістю ОСОБА_5 від 18.01.2017, виписка з протоколу засідання профкому клубу від 20.01.2017 року (т.1 а.с.17).

Так, за змістом службової записки директора департаменту по роботі з громадськістю ОСОБА_5 від 18.01.2017 (т.1 а.с.21), останній повідомив першому віце-президенту ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_4, що, починаючи з 29 листопада 2016 року по нинішній час ОСОБА_1 не виконує свої трудові обовязки щодо забезпечення безперервної роботи офіційного сайту ФК «Динамо» (Київ), контролю виконання обовязків співробітниками сайту та інш. Також зазначено, що всі спроби вирішити цю ситуацію виявилися марними, оскільки на більшість телефонних дзвінків ОСОБА_1 не відповідає, а коли їм вдавалось звязатися ОСОБА_27 відповідав, що вони повинні самі вирішувати ці проблеми, та що все це свідчить про систематичне невиконання своїх трудових обовязків ОСОБА_1 як керівника офіційного веб-порталу.

Встановлено, що в порушення вимог ст.149 КЗпП України у позивача не було отримано письмові пояснення.

Належних допустимих доказів того, що позивач був викликаний для надання таких пояснень, як про це зазначено в резолюції на службовій записці віце-президента ОСОБА_5 (т.1 а.с.21), суду надано не було.

Про те, що такі письмові пояснення не були в позивача отримані, свідчить текст оскаржуваного наказу «19/к від 20.01.2017 року, в якому відсутні відомості про такі пояснення, або відмову їх надати.

При цьому суд критично оцінює Протокол засідання профкому ТОВ «ФК «Динамо» Київ» від 20 січня 2017 року (т.1 а.с.22), на якому було вирішено дати згоду в разі винесення відповідного рішення керівництва Клубу, на звільнення керівника веб-порталу Департаменту по роботі з громадськістю ТОВ «ФК «Динамо» Київ» ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки, як визнано відповідачем, доказів того, що позивач подавав заяву про вступ та був прийнятий в члени вказаної профспілкової організації, відсутні.

Відсутні також докази, що ОСОБА_1 викликався на вищевказане засідання профкому ТОВ «ФК «Динамо» Київ».

Суд також враховує пояснення позивача ОСОБА_1, що з 29.11.2016 року, після того, як він був викликаний віце-президентом ОСОБА_6 та директором департаменту по роботі з громадськістю ОСОБА_5 до офісу клубу, де йому було запропоновано скласти заяву про звільнення за власним бажанням, він не мав доступу до адміністративної частини веб-порталу та, як визнано свідками ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_12, виконання обовязків керівника веб-порталу було доручено останньому.

Наведене підтверджується дослідженими в судовому засіданні Лог-файлами адміністративної частини офіційного веб-сайту ТОВ «ФК «Динамо» Київ» (т.2 а.с.20-196, т.3 а.с.1-225), а також листом, адресованим позивачем системному адміністратору ТОВ «ФК «Динамо» Київ» від 05.12.2016 (т.1 а.с.26). Ця обставина відповідачем не спростована.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обовязків, було здійснено з порушенням вимог ст.ст. 147,149 КЗпП України та в порушення п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України без зясування причин, з яких позивачем не виконувались трудові обовязки, які слід визнати поважними, оскільки позивач був позбавлений такої можливості через відсутність доступу до адміністративної частини веб-порталу.

Крім того, судом було встановлено, що попереднє стягнення було накладено на позивача безпідставно, а отже були відсутні підстави для висновків про систематичне невиконання трудових обовязків позивачем, в звязку з чим оскаржуваний ним наказ №19/к від 20.01.2017 року підлягає скасуванню і позивач має бути поновлений на роботі з дати звільнення - з 20.01.2017.

При цьому суд враховує, що строк звернення з позовом до суду, визначений ст.232 КЗпП України, позивачем не порушений.

В звязку з цим на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу: за період з 20.01.2017 по 20.02.2018, оскільки тривалий розгляд справи відбувався не з вини позивача, що складає 270 робочих днів, виходячи із середньоденної заробітної плати за два повних календарних місяці роботи перед звільненням 448,57грн. (виходячи з розміру посадового окладу 9420 грн.- т.2 а.с.5), а всього на загальну суму 121113,90грн.,з необхідністю утриманням обовязкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування завданої йому внаслідок незаконного звільнення моральної шкоди в сумі 100000 гривень, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі одного посадового окладу в сумі 9420 гривень з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодуванню власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що звільнення позивача відбулось з порушенням чинного законодавства та законних прав позивача ОСОБА_19, що завдало позивачу моральних переживань та вимагало від нього вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, необхідність звернення з позовом до суду, проте, визначаючи розмір такого відшкодування суд, дотримуючись засад розумності, виваженості і справедливості, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача саме зазначену суму 9420 гривень, при цьому враховуючи, що сам факт визнання судом допущених відповідачем порушень прав позивача є також частковим відшкодуванням завданої йому моральної, немайнової шкоди.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже, понесені позивачем по оплаті судового збору витрати в сумі 1280 гривень (а.с. 36), підлягають стягненню на його користь з відповідача .

Крім того, судові витрати в сумі 640 гривень з позовних вимог немайнового характеру про поновлення на роботі та в сумі 640 гривень з позовних вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даними позовними вимогами до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,273,394,315,319,430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ №304/к від 30.11.2016 року «Про оголошення догани», яким ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та не виконання своїх службових обовязків, а саме ненадання необхідної інформації на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» щодо премєри знакового фільму «Лобановський назавжди».

Скасувати наказ №19/к від 20.01.2017 року «Щодо особового складу», яким ОСОБА_1, керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю, було звільнено у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обовязків - п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб -НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на посаді керівника веб-порталу департаменту по роботі з громадськістю Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» (, зареєстроване місце знаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 3).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» (, зареєстроване місце знаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб -НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.01.2017 по 20.02.2018 в розмірі 121113 гривень 90 копійок (сто двадцять одна тисяча сто тринадцять гривень девяносто копійок) з утриманням обовязкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» (, зареєстроване місце знаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб -НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 9420 гривень (девять тисяч чотириста двадцять гривень).

В задоволенні іншої частини позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в більшому, ніж визначено судом розмірі - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» (, зареєстроване місце знаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб -НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо» Київ» (, зареєстроване місце знаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 3) судовий збір на користь держави в розмірі 1280 гривень (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Повний текст рішення виготовлено 12.03.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Муранова-Лесів