Дата документу 27.04.2018 Справа № 2-101/99
Провадження № 4-с/554/44/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі: головуючого - судді Бугрія В.М. за участю секретаря судового засідання - Сороки Ю.Г., за участю заявника - ОСОБА_1, представника зацікавленої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10.03.99 р. в порядку ст. 435 ЦПК України , -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити або змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 10.03.99 р., у спосіб визначений судом, або зазначити як повинно виконуватись рішення суду у теперішній час, чи винести ухвалу про заміну способу виконання рішенні суду згідно «Узагальненя практики розгляду судами процесуальних питань, пов»язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах прийнятого на пленумі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 25 вересня 2015 року п.9, стягненням з Куликівської сільської ради вартість не отриманого відсутнього житла, яке зазначене в рішенні суду від 10.03.1999 р., з урахуванням зростання цін, щоб він сам міг собі побудувати аналогічне не отримане житло. Мотивував заяву тим, що відповідно до рішення суду по цивільній справі № 2-101/99 за його позовом до Виконавчого комітету Куликівської сільської ради, КСП імені Благоєва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення шкоди, було ухвалено рішення, яким визнано недійсним ордер, виданий виконкомом Куликівської сільської ради народних депутатів Полтавського району та області від 18.08.1995 року № 30 на ім'я ОСОБА_3 на жиле приміщення по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з вказаної квартири, зобовязано КСП імені Благоєва надати їм інше житлове приміщення площею 53 кв.м, а ОСОБА_1 - квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено. 24.12.2002 року відбулась заміна боржника у виконавчому провадженні : КСП ім.Благоєва замінено на Куликівську сільську раду, так як вона прийняла на баланс жилий фонд КСП. Європейським Судом з прав людини від 05.07.2012 року, рішенням якого набуло статусу остаточного 19.11.2012 року, справа 15729/07 «Глоба проти України» було встановлено, що дане рішення не виконано внаслідок: бездіяльності ДВС, яка не наклала арешт на спірну квартиру; Куликівська сільська рада дала дозвіл на приватизацію і не вжила заходи стосовно виконання рішення суду; та відсутність у відповідача вільного належного жилого приміщення. На теперішній час рішення суду від 10.03.1999 р. так і залишилось не виконаним. В зв»язку з вищевикладеним заявник просив суд встановити або змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 10.03.1999 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним в заяві.

Представник державної виконавчої служби в судовому засіданні погодився із заявою ОСОБА_1

Заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 10.03.1999 року позов ОСОБА_1 задоволений частково - визнано недійсним ордер, виданий виконкомом Куликівської сільської ради народних депутатів Полтавського району та області від 18.08.1995 року № 30 на ім'я ОСОБА_3 на жиле приміщення по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з вказаної квартири, зобовязано КСП імені Благоєва надати їм інше житлове приміщення площею 53 кв.м, а ОСОБА_1 - квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Рішення набрало законної сили, та заявнику ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, який він пред»явив до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що було замінено боржника у виконавчому провадженні КСП ім. Благоєва на Куликівську сільську раду, на баланс якої передано обєкти соціального побуту, які перебували на балансі КСП ім. Благоєва, в тому числі житловий фонд.

Судом також встановлено, що відповідно до п.40 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05 липня 2012 року, яке набуло статусу остаточного 19 листопада 2012 року, навіть якщо заявник і мав захищене законом право вселитися та проживати у квартирі, про яку йдеться, вона не стала його житлом в розумінні ст. 8 Конвенції (п.40 Рішення), у звязку з чим в п.41 Рішення зазначено про відхилення скарги в цій частині відповідно до п.п. а п.3 та п.4 ст. 35 Конвенції.

Згідно п.46 цього Рішення заявник вимагав 8000 євро відшкодування моральної шкоди, завданої надмірною тривалістю провадження щодо його житлового позову. Він також вимагав 37355 євро відшкодування матеріальної шкоди, як компенсацію вартості квартири, реалізувати право володіння якою він так і не міг.

Відповідно до п. 48 цього рішення Суд, належним чином врахувавши свої висновки у цій справі, зазначає, що найвідповіднішою формою відшкодування буде виконання судового рішення від 10 березня 1999 року, яким було підтверджено право заявника на оренду квартири. Таким чином заявник буде, наскільки це можливо, повернутий у становище, яке мав до порушення ст. 6 Конвенції. Крім того, Суд не має жодних сумнівів у тому, що заявник зазнав страждань та розчарування через встановлені порушення.

Здійснюючи оцінку на засадах справедливості, він присуджує заявнику 5000 євро відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до резолютивної частини Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05 липня 2012 року, яке набуло статусу остаточного 19 листопада 2012 року, Суд одноголосно:

1. Оголошує скаргу щодо надмірної тривалості провадження щодо житлового позову прийнятою, а решту скарг у заяві неприйнятною.

2. Постановляє, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у звязку з тривалістю провадження;

3. Постановляє, що а) упродовж трьох місяців держава-відповідач має сплатити заявнику 5000 (пять тисяч) євро відшкодування моральної шкоди, разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватися; ця сума має бути конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;

б) зі спливом зазначеного тримісячного строку до остаточного розрахунку на зазначену вище суму нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти;

4. Відхиляє решту вимог заявника щодо справедливої сатисфакції.

Так, з наданих суду матеріалів та пояснень в судовому засіданні заявника ОСОБА_1 та представника державної виконавчої служби судом встановлено, що станом на час розгляду даної заяви виконавчий лист № 2-101/99, залишається не виконаний.

Згідно акту головного державного виконавця Опанасенко Ю.В. Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 17.04.2018 року встановлено, що державним виконавцем здійснено виїзд до Куликівської сільської ради з метою перевірки виконня рішення Ленінського районного суду м.Полтави. Було встановлено, що рішення суду виконати неможливо, оскільки квартира за адресою Полтавський р-н., с.Куликівка , вул. Калініна відсутня (вул. Зелена гай, 28, кв. 32). Сільський голова ОСОБА_7 повідомив, що квартира, яку потрібно надати ОСОБА_1 в рахунок виконання рішення суду на балансі сільської ради не числиться, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 29.09.2004 р. серія САА№411708. Іншого аналогічного житла на балансі Куликівської сільської ради немає, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно листа сільського голови Куликівської сільської ради ОСОБА_7 № 02-230/71 від 17.04.2018 року спірна кватира на праві приватної власності належить іншим особам.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.09.2004 року САА№411708 квартира за адресою АДРЕСА_1 належить : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 Саніславу Анатолійовичу.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.435 ЦПК України, що узгоджується із ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Відповідно до правової позиції , викладеної у постанові Верховного суду України від 25 листопада 2015 року (справа №1829цс15) задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

У разі зміни способу виконання судового рішення з повернення майна на стягнення його вартості фактично змінюється рішення суду по суті.

Враховуючи вищезазначене, слід відмовити у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10 березня 1999 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Куликівської сільської ради, КСП імені Благоєва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення шкоди (виконавчий лист № 2-101/99) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 02.05.2018.

Суддя: В.М.Бугрій