Справа №173/325/18
Провадження №2/173/465/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 року до суду звернулась позивач ОСОБА_3, з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2018 року позовна заява залишена без руху та позивачу встановлений строк для усунення виявлених судом недоліків.

05.03.2018 року позивачем усунені встановлені судом недоліки та подана уточнена позовна заява.

10.04.2018 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 10 травня 2018 року.

Відзив на позовну заяву відповідачем не наданий.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з вересня 2013 року по листопад 2017 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу

В період спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Поліпшення стосунків між нею та відповідачем є неможливим.

Добровільно домовитись з відповідачем про надання матеріальної допомоги їй не вдалось. Відповідач офіційно працює отримує заробітну плату в розмірі близько 7000 грн., на місяць, є фізично здоровим, тому має можливість виконувати свої обов'язки по утриманню доньки, що й стало причиною звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідач в установлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши зміст позовних вимог, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2013 року по листопад 2017 року.

В період спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач.

На даний час сторони спільно не проживають. Відповідно до обґрунтування позовних вимог позивачем відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дитини. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, тобто для захисту прав позивача відповідно обраного нею способу захисту порушених прав, з яким погоджується суд, та я кий передбачений нормами СК України.

Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом

Доказів матеріального стану, факту наявності на своєму утримання інших неповнолітніх дітей чи утриманців, а також існування інших обставин, які враховуються судом при стягнення аліментів, сторонами суду не надано. Також відповідачем не надано доказів на спростування тверджень позивача щодо ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання дитини, суд враховуючи, наведені вище обставини, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даній сумі з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 12.02.2018 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання дитини за попередній період.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 704.80 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 180, 181, 182, 183 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 лютого 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, 15 червня 1987року народження, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 10.05.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 10.05.2018

Оприлюднене 14.05.2018

Дата набрання законної сили 12.06.2018 року