АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1665/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Вініченка Б.Б., Василенко Л.І.,

за участю секретаря Матюхи Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року у складі судді Олійника М.Ф. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору оренди землі недійсним, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_5, через свого представника ОСОБА_8, звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що після смерті своєї тітки ОСОБА_9 позивач успадкував земельну ділянку площею 2,12 га., яка знаходиться на території Великосевастянівської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

На момент смерті ОСОБА_9 земельною ділянкою на підставі договору оренди від 01 лютого 2006 року користувалася корпорація «Украгротех», яка розрахувалась з позивачем за користування ділянкою лише за 2005 рік.

ОСОБА_5 неодноразово звертався до директора Великосевастянівського відділення корпорації «Украгротех» ОСОБА_6 для отримання плати за користуванням вказаною земельною ділянкою, на що отримував відмову у зв'язку з відсутністю державного акта на землю саме на ім'я позивача.

Вважаючи, що корпорація «Украгротех» самовільно захопила його земельну ділянку разом з відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, так як з 2007 року по 2011 рік а також у 2013 році він не отримав орендну плату.

Позивач також зазначив, що договір оренди земельної ділянки від 01 лютого 2006 року підроблений і не є дійсним. На час складання договору ОСОБА_9 було майже 84 роки та за нею постійно хтось наглядав у зв'язку з хворобою. Крім того вона у той час проживала з позивачем і до них з укладенням договору ніхто не приходив. Договір оренди землі між ОСОБА_9 та корпорацією «Украгротех» був зареєстрований 01 лютого 2006 року, тобто через 8 місяців після смерті ОСОБА_9

Посилаючись на викладене, ОСОБА_5 просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 01 лютого 2006 року між ОСОБА_9 і корпорацією «Украгротех»; зобов'язати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 надати йому у вигляді компенсації за «самозахват» протягом дев'яти років належного йому земельного паю площею 2,12 га, за період з 2006 по 2011 роки і 2013 рік, в одноразове користування площу в 14,84 га; стягнути з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в сумі 200 000 грн. за самозахват шахрайським методом і за їх кримінальні дії проти нього.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що при винесені рішення першої інстанції, суддя посилався на підроблені документи, а саме, на договори оренди земельної ділянки ОСОБА_5 В решті доводи апеляційної скарги повторюють твердження позовної заяви.

Апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 у своєму відзиві не погодилась з положеннями апеляційної скарги і зазначила, що предметом спру є договір оренди земельної ділянки у якому орендарем є Корпорація «Украгротех». Тому між сторонами даної справи відсутні будь-які спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом майна гр. ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Черкаської області Ящуком Д.О. 07 квітня 2014 року за № 1-43.

Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,1199 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Велико-Севастянівської сільської ради Христинівського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1.( а.с. 31)

Судом також встановлено, що 01 лютого 2005 року, ще за життя, ОСОБА_9 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з Корпорацією «Украгротех». Договір укладено на 5 років. Договір зареєстрований у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10 лютого 2006 року.(а.с. 28-30).

Також в матеріалах справи міститься договір оренди вказаної земельної ділянки від 05 липня 2012 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем - корпорацією «Украгротех». Договір укладено на 10 років.(а.с. 53).

Оцінивши усі наявні докази в сукупності, апеляційний суд погоджується з рішенням районного про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5

При цьому колегія суддів звертає увагу на наступне.

ОСОБА_5, вимагаючи визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 01 лютого 2006 року між ОСОБА_9 і корпорацією «Украгротех», в якості відповідачів залучив ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які не були стороною договору.

Також вказаний вище договір оренди від 01 лютого 2006 року вже був предметом розгляду судом і рішенням Христинівського районного суду черкаської області від 06.09.2016 року, яке залишено без змін після апеляційного та касаційного розгляду. В задоволенні позову ОСОБА_5 до корпорації «Украгротех» про визнання недійсним вказаного договору оренди з тих самих підстав було відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того позивач не надав суду будь-яких доказів того, хто є відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яким чином вони особисто порушили права ОСОБА_5 Також позивач не довів, що існуючі у справі документи є підробленими.

Що стосується вимоги ОСОБА_5 до вказаних відповідачів в частині надати йому у вигляді компенсації за само захват протягом восьми років належної йому земельної ділянки в одноразове користування іншу землянку ділянку загальною площею 14,84 га, то колегія суддів погоджується з висновком районного суду у тому, що така вимога не передбачена законодавством як спосіб захисту цивільного права (ст.16 ЦК України).

Також така вимога є необґрунтованою так як заява ОСОБА_5 про нібито протиправний захват ОСОБА_6 і ОСОБА_7 його земельного паю не підтверджується будь-якими доказами.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також необґрунтованими колегія суддів визнає посилання в апеляційній скарзі про неправомірну відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди за нібито самозахват відповідачами шахрайським способом його земельної ділянки.

Самозахват земельної ділянки передбачений ст. 53-1 КУпАП та ст. 197-1 КК України. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про притягнення вказаних вище осіб до відповідальності. Взагалі, як вже зазначалось вище, відсутні докази того, що відповідачі порушили права відповідача в межах заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги про незаконність рішення також є непереконливими. Вони не конкретні, носять довільні висновки та міркування щодо історії взаємовідносин між сторонами спору, порядку розгляду справи судом, оцінки окремих фактів.

Тому колегія суддів вважає, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року.

Судді