КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/805/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 18 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначив, що 15 вересня 2009 року між ним та його сином ОСОБА_5 був укладений договір дарування. За умовами даного договору ОСОБА_5 подарував йому квартиру АДРЕСА_1. З 13 листопада 2008 року в квартирі зареєстрована колишня дружина його сина ОСОБА_3 Після припинення шлюбних відносин із його сином відповідачка не з'являється за місцем реєстрації, не приймає участі в утриманні квартири. Реєстрація ОСОБА_3 квартирі порушує його права, як власника квартири. Просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору 640,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 на підставі усного договору найму як член сім'ї власника. Попередження про розірвання договору найму ОСОБА_3 не отримувала. Позивачем не було доведено підстав для розірвання договору найму, а також порушення його прав як власника квартирию. Суд також не досліджував обставин поважності причин відсутності відповідачки в квартирі.

В апеляційній інстанції ОСОБА_3 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 листопада 2004 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на ім'я ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

16 жовтня 2008 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_3

13 листопада 2008 року ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, як член сім'ї власника квартири.

15 вересня 2009 року ОСОБА_5 здійснив відчуження належної квартири АДРЕСА_1, уклавши договір дарування з ОСОБА_4 (а. с. 4-5).

Рішенням Солом'янського районного суд м. Києва від 25 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був розірваний (а. с. 75-76).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

За змістом вказаних норм член сім'ї власника будинку (квартири) набуває права користування житлом зі згоди власника. Право користування будинком (квартирою) члена сім'ї безпосередньо пов'язане з правом на будинок (квартиру) її власника. Припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право користування ним (нею) членів сім'ї власника.

Відповідачка ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 13 листопада 2008 року як член сім'ї власника на той час квартири - ОСОБА_5

15 вересня 2009 року ОСОБА_5 подарував квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_4

Оскільки право користування ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1 є похідним від права власності ОСОБА_5, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних нового власника квартири ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 як члена сім'ї попереднього власника такою, що втратила право користування квартирою.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_3 на те, що вона проживала в квартирі на підставі договору найму та недоведеність підстав для розірвання договору найму. Матеріали справи не містять доказів укладання між ОСОБА_3 і попереднім власником квартири ОСОБА_5 договору найму житла.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання апелянта на поважність причин непроживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4. Підставою для визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, була зміна її власника.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.