Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

01 березня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сім"я розпалась і примирення неможливе.

Крім того, просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000, 00 гр. на місяць, посилаючись на те, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідачка відмовляється.

Відповідача в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставила.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача,суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2013 року.

До шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім»ї. Суперечності, що виникали між ними з різних причин, привели до її розпаду.

Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, проживають окремо.

На примирення позивач не згодний.

За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім'ї випливає, що однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та його небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ»я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім»я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Представник позивача підтвердив, що такої домовленості до звернення до суду сторони не досягли.

Позивач разом з сином є внутрішньо переміщеними особами, відповідачка залишилася на окупованій території України і самоусунулася від матеріального утримання сина.

Виходячи з того, що відповідачка працездатна, може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, зобов"язана до цього законом, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і в цій чсатині.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збур покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Виходячи з цих обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 640, 00 гр. судового збору в частині вимог про розірвання шлюбу, та 640, 00 гр. в частині вимог про стягнення аліментів на користь держави.

Керуючись ст.ст.104,110,112-113,180-182,184 Сімейного кодексу України,ст.ст. 4, 12-13, 76-79, 81-83, 141, 258-259, 263-265 273, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 березня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській обл./ а./з. № 55/ між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвати.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Красний Луч Луганської обл., аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000, 00 гр. на місяць , починаючи з 26 грудня 2017 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 640, 00 гр. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде складено 12 березня 2018 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва