Справа № 466/9948/17
У Х В А Л А

01 березня 2018 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі :

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Кимко С.В.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу, визнання квартири №2 на вул.Мазепи,39 в м.Львові обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій позивачка просить накласти арешт на вказану спірну квартиру, вважаючи, що невжиття таких заходів зможе утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розгляд та вирішення заяви здійснюється судом без повідомлення і виклику учасників відповідно до ст.153 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову і долученими до неї документами суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

За ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову позивачем не надано відомостей, про те, що спірна квартира №2 на вул.Мазепи,39 в м.Львові належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 Тому суд вважає необґрунтованим твердження позивача про можливе відчуження квартири відповідачкою в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149,150,151,152,153,259 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (Львівська область, Жовківський р-н, смт.Куликів, вул.Ісаханяна,14 ) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_3