У х в а л а

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 309/133/14-ц

провадження № 61-5789св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатської обласного управління АТ «Ощадбанк»,

представник позивача - Орлик ОлексійАнатолійович,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - адвокат ОСОБА_3,

розглянув питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_2, в особі представника - адвоката ОСОБА_3, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2015 року в складі судді Волощук О. Я. та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року в складі суддів: Бисага Т. Ю., Власова С. О., Фазикош Г. В., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 118С-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 1 млн. грн на споживчі потреби, зі сплатою за користування кредитом 16,5 % річних, строком на 10 років до 09 квітня 2018 року. Додатковою угодою від 07 жовтня 2008 року про внесення змін до кредитного договору від 10 квітня 2008 року позичальнику було встановлено процентну ставку за кредитом у 17 % річних, ануїтентий платіж збільшено і встановлено 18 200 грн, починаючи з 01 жовтня 2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено іпотечний договір від 10 квітня 2008 року, за умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно: незавершена будівництвом (рівень готовності 95 %) нежитлова будівля торгово-готельного комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яке ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Хустської міської ради за №480 від 25 жовтня 2000 року, рішення виконавчого комітету Хустської міської ради за №225 від 14 квітня 2004 року, рішення виконавчого комітету Хустської міської ради за №552 від 04 травня 2006 року, та земельна ділянка площею 0,1006 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Право власності іпотекодавця на землю підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №036020, виданого Хустською міською радою від 04 квітня 2002 року.

Посилаючись з урахуванням уточнень на те, що ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору, не здійснювала сплату ануїтетних платежів за договором, що призвело до виникнення в неї простроченої заборгованості, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки: незавершену будівництвом (рівень готовності 95 %) нежитлову будівлю торгово-готельного комплексу та земельну ділянку площею 0,1006 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 009 681 грн, з яких: 812 214 грн 84 коп. заборгованість за основним боргом; 118 583 грн 37 коп. заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту; 39 992 грн 77 коп. три відсотка річних за несвоєчасне погашення по кредиту; 523 496 грн 71 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 271 248 грн 35 коп. по відсотках за користування кредитом; 38 773 грн 80 коп. заборгованість з пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом; 13 777 грн 98 коп. три відсотки річних за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 191 593 грн 18 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом, шляхом продажу ПАТ «Ощадбанк» вказаного предмету іпотеки з укладенням від власного імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, за початковою ціною, що буде визначена незалежним експертом суб'єктом оціночної діяльності на стадії її продажу, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням права іпотекодержателю на звернення/отримання у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування необхідних документів з можливістю здійснення ПАТ «Ощадбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, зокрема, звернення/отримання до Державного агентства земельних ресурсів відповідних документів, отримання з реєстраційної служби витягу з Державного реєстру речових прав, Центру державного земельного кадастру для отримання витягу з державного земельного кадастру, виготовлення кадастрового номера, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість та інших передбачених нормативно-правовими актами дій, пов'язаних продажем предмету іпотеки.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 10 квітня 2008 року - на незавершену будівництвом рівень готовності 95 % нежитлову будівлю торгово-готельного комплексу та земельну ділянку площею 0,1006 га, що розташовані в м. Хуст буд.12-а, по вул. Паппа Степана (раніше вул. Крупської), Закарпатської області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 009 681 грн, з яких: 812 214,84 грн по основному боргу; 118 583,37 грн нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 39 992,77 грн 3% річних за несвоєчасне погашення по кредиту; 523 496,71 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 271 248,35 грн. по відсотках за користування кредитом; 38 773,80 грн нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 13 777,98 грн 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 191 593,18 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, шляхом продажу АТ «Ощадбанк» вказаного предмету іпотеки з укладенням від власного імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, за початковою ціною, що буде визначена незалежним експертом суб'єктом оціночної діяльності на стадії продажу, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням права іпотекодержателю на звернення/отримання у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування необхідних документів з можливістю здійснення АТ «Ощадбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, зокрема, звернення/отримання до Державного агентства земельних ресурсів відповідних документів, отримання з реєстраційної служби витягу з Державного реєстру речових прав, Центру державного земельного кадастру для отримання витягу з державного земельного кадастру, виготовлення кадастрового номера, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість та інших передбачених нормативно-правовими актами дій, пов'язаних продажем предмету іпотеки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору, не здійснювала щомісячну сплату ануїтентних платежів за цим договором, що призвело до виникнення в неї простроченої заборгованості, яка згідно вимог статей 1048, 1049, 1052 ЦК України має бути повернута банку. У відповідності до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги з основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку із чим позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення початкової ціни продажу іпотечного майна. Визначено початкову ціну продажу предмета іпотеки, а саме: незавершеної будівництвом нежитлової будівлі - в розмірі 2 051 330 грн, земельної ділянки - в розмірі 44 123 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що в частині визначення ціни продажу предмета іпотеки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість її визначення незалежним експертом суб'єктом оціночної діяльності на стадії продажу предмета іпотеки, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, оскільки в рішенні має бути зазначена ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, що буде відповідати вимогам статті 39 Закону України «Про іпотеку».

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, в особі представника - адвоката ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що земельна ділянка, яка передана в іпотеку банку не є об'єктом права власності ОСОБА_2 Судом першої інстанції ціна предмета іпотеки була визначена не вірно, оскільки ціна є формою грошового вираження вартості товару - вона має бути зазначена визначеною сумою. Судами не було враховано, що при укладенні договору іпотеки у пункті 1.3 договору сторони погодили, що ціна предмета іпотеки є його приблизною вартістю, а реалізація предмета іпотеки має бути здійснена за цінами, які відповідають реальній вартості майна. Суди попередніх інстанцій повинні були здійснити визначення ціни продажу предмета іпотеки на підставі експертної оцінки іпотечного майна. Законом не передбачено такого способу захисту прав іпотекодержателя як одержання дублікатів правовстановлюючих документів та вчинення інших дій, указаних судами попередніх інстанцій, для реалізації іпотечного майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2017 року справи призначено до судового розгляду. 30 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 235/3619/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року. Ухвала Верховного Суду від 25 січня 2018 року мотивована необхідністю відступу від висновків Верховного Суду України щодо застосування статті 39 Закону України «Про іпотеку» щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки у рішенні суду про звернення стягнення на обтяжене іпотекою майно.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 12 лютого 2018 року справу № 235/3619/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 27 лютого 2018 року.

Враховуючи те, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано судове рішення у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_2, в особі представника - адвоката ОСОБА_3, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик