РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/2898/18

Провадження № 2/414/692/2018

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Водолазської Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26 жовтня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником квартири №8 будинку №66 на вулиці Харківська в м. Кремінна Луганської області. В цій квартирі зареєстрована її донька ОСОБА_2, яка не проживає в ній з 2003 року, є громадянкою ОСОБА_3 Федерації. Тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №,№ 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає права особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне.

Згідно договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року (а.с. 8-10), свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 серпня 2018 року (а.с. 15-17), свідоцтва про право власності на житло (а.с. 19) ОСОБА_1 є власником квартири №8 будинку №66 на вулиці Харківська в м. Кремінна Луганської області.

Відповідно до копії домової книги (а.с. 11-13), довідки про склад сімї (а.с.18) ОСОБА_2, яка є донькою позивача, з 09 серпня 2002 року зареєстрована у будинку позивача за вищевказаною адресою.

Характеристикою житлово-побутових умов від 06 червня 2018 року встановлено, що відповідач в квартирі позивача не проживає (а.с.14).

Відповідно до копії паспорту (а.с. 25) ОСОБА_2 є громадянкою ОСОБА_3 Федерації та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кімната 1 в м. Москва РФ.

Оскільки відповідач в квартирі позивача не проживає, є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, має інше місце реєстрації, але добровільно з реєстрації не знялася, отже є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 11-13, 77-80, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 391 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою №8 будинку №66 на вулиці Харківська в м. Кремінна Луганської області.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень до ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Ковальов