Справа № 159/4434/17 Головуючий у 1 інстанції: Наваляний Т.Д.
Провадження № 22-ц/773/406/18 Категорія: 27 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Галицька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі- Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2014 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір № 412714 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти.

Банк свої зобов'язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі.

Відповідач користувався коштами Банку і станом на 10 листопада 2017 року у нього утворилася заборгованість в сумі 6139,34 грн.

Враховуючи викладене, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказані кошти та понесені судові витрати.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2018 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № 412714 від 13.10.2014 в сумі 4686 гривень 93 копійки, з яких: 1220,34 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 1513,17 грн. - заборгованість за процентами; 618,97 - пеня; 174,93 грн. - загальна сума 3% річних, 1159,52 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066, ч. 1 ст. 1067 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

З матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2014 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір № 412714 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти.

У розділі «Визначення та скорочення» Договору передбачено, що всі визначення та скорочення в Договорі вживаються у значенні, визначеному Правилами здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», які доводяться шляхом публічного письмового оголошення в установі Банку, а також шляхом розміщення на сайті Банку http//www/oschadbank.ua//.

З пункту 1.1. Договору слідує, що Банком відповідачу відкрито поточний рахунок в гривні України на умовах тарифного пакету «Стандартний», Тарифів за користування платіжною картою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, які знаходяться в приміщеннях банку.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що Клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій у розмірі, встановленому Тарифами.

З пункту 1.7 Договору вбачається, що Клієнт доручив Банку в порядку договірного списання списувати з Рахунку, крім інших, несанкціонований Овердрафт/кредит, нараховані проценти за кредитом /несанкціонованим Овердрафтом, платежі, які пред'являються Міжнародними платіжними системами на підставі платіжних повідомлень еквайрів.

Пунктами 2.15, 2.15.1 Правил передбачено нарахування процентів за користування кредитом/несанкціонованим овердрафтом за встановленою Банком ставками.

Згідно з п. 2.16.2 Правил, якщо валюта розрахунку з використання картки є відмінною від долара США, євро, російського рубля або гривні і така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку, Банк здійснює списання суми, на яку здійснюється операція у валюті рахунку у сумі, що еквівалентна сумі, на яку здійснюється операція. Сума до списання виставляється Платіжною системою у валюті долара США, євро або російського рубля та перераховується Банком у валюті ведення рахунку за курсом, встановленим Банком на день списання.

Відповідно до виписки по картковому рахунку НОМЕР_2, належного відповідачу, в період з 22 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2014 року відповідач здійснив операції по видачі готівки через АТМ BLR на загальну суму 35 450 000 білоруських рублів.

Банк стверджує, що 23.10.2014 року від платіжної системи VISA на адресу Банку надійшов файл клірингу відповідно до якого виставлена сума до списання з рахунку клієнта в еквіваленті 374.53 долари США, на підставі цієї операції банком здійснена 23.10.2014 року конвертація суми у гривні за курсом 13.67 за один долар США, у наслідок чого утворилася сума до списання з рахунку позичальника 5119.83 грн. Також списана комісія за конвертацію в сумі 51.20 грн. та 76.80 грн. за отримання готівки в мережі закордонних банків згідно п 2.2 Тарифів. Всього з рахунку відповідача списано сума 5247.83 грн. Аналогічне списання відбулося по інших здійснених операціях. Оскільки на рахунку відповідача було недостатньо коштів, утворився несанкціонований овердрафт, визначення якого надано у розділі І Правил.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 загальна сума заборгованості становить 6139,24 грн., з яких 1220,34 грн. несанкціонований овердрафт, 1513,17 грн. заборгованість за процентами, 2061,28 грн. пеня, 174,93 грн. 3% річних, 1159,52 грн. втрати від інфляції.

Виникнення зазначеного Овердрафту (кредиту) на рахунку відповідача пояснюється тим, що конвертація валюти та списання грошових коштів при проведенні операцій з карткою за межами України в залежності від країни, в якій проводиться операція, валюти карткового рахунку, правил платіжної системи, до якої належить картка, здійснюється у два етапи. На першому етапі у день проведення операції на картковому рахунку блокується сума у валюті карткового рахунка, сума у валюті конвертується у розрахункову валюту платіжної системи, в якій банк веде розрахунки з відповідною платіжною системою. На другому етапі протягом кількох днів після проведення такої операції проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунка за правилами міжнародної платіжної системи Visa чи Master Card по комерційному курсу банку, діючому на день списання грошових коштів. Отже у зв'язку із затримкою в часі між блокуванням суми на рахунку та її фактичним списанням при коливанні валютного курсу, може виникнути різниця між заблокованою сумою та фактично списаною.

Разом з тим, погодитись з розрахунком Банку не можна, оскільки він суперечить обставинам справи.

Зокрема, для здійснення розрахунку та з'ясування, чи було достатньо коштів у відповідача для здійснення операцій по зняттю готівки за вказаними операціями, з урахуванням умов, визначених Правилами, Тарифами, слід встановити, який курс долара США був встановлений Банком на день списання, що обумовлено в п. 2.16.2 Правил.

Якщо виходити із встановленого в Банку курсу на день списання коштів, цей курс на 22 жовтня - 24 жовтня 2014 року становив не 13.67 грн. за 1 долар США, як стверджує Банк, а 13.02 грн. Цю обставину перевірено апеляційним судом шляхом отримання інформації на Інтернет-сайті за посиланням http//www/oschadbank.ua//, вказаному у Договорі (а.с.21). Укладений між позивачем і відповідачем Договір не передбачає необхідності отримання споживачем інформації за будь-якими іншими посиланнями, не містить поняття «Курс валют при розрахунках платіжними картками», а п.2.16.2 Правил передбачає розрахунок за курсом, встановленим Банком на день списання (а.с. 30).

Отже, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про підставність позовних вимог банку, оскільки курс продажу долара США до гривні 22, 23, 24 жовтня 2014 року у ПАТ «Державний ощадний банк України» становив 13,02 грн. за 1 долар США і саме виходячи з такого курсу слід проводити розрахунок.

Згідно з наданою Банком випискою та інформаційною довідкою за період з 21 жовтня 2014 року по 23 жовтня 2014 року рахунок відповідача поповнено на 45 400 грн., він здійснив 8 операцій з карткою по зняттю готівки за межами України 22, 23 та 24 жовтня 2014 року, загальна сума знятих коштів становить 35 450 000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3318,29 доларів США, які у свою чергу конвертовані у гривні за курсом 1367 грн. за 100 доларів США(а.с.12-17).

Однак, якщо суму 35 450 000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3318,29 доларів США, конвертувати у гривні за курсом 13.02 грн. за 1 долар США, отримаємо суму 43195,02 грн. + комісію за конвертацію (1%) 431,95 грн. + комісію за отримання готівки в мережі закордонних банків та банкоматів (1,5%) 647,93 грн. = 44274,90 грн. А на рахунку у відповідача була сума 45400 грн. Тобто, більше, ніж підлягало до списання з рахунку відповідача і будь - яких перевитрат (несанкціонованого овердрафту) по рахунку відповідачем не допущено.

Виходячи з наведеного, банк не довів виникнення несанкціонованого овердрафту у відповідача. Відсутні підстави для стягнення заборгованості за несанкціонованим овердрафтом та процентах, заборгованості за процентами і пенею та відповідно немає підстав для застосування ст. 625 ЦК України - стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв'язку з тим, що при вирішенні даного спору суд неповно з'ясував обставини справи та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат між позивачем та відповідачем проводиться пропорційно до задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що, якщо суд апеляційної та касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 2400 грн., тому у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, вказана сума судових витрат підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2018 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: