АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/2040/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року місто Київ

справа № 752/18292/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити, що він є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 рокупризначено по даній справі судово-медичнуекспертизу відносно генетичної ідентифікації, проведення якої доручено Київському міському бюро судово-медичної експертизи.

На вирішення експерта постановлено наступне питання:

Визначити біологічну родинність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Києва та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність згідно з ст.ст.384, 385 КК України.

Покладено на експерта Київського міського бюро судово-медичної експертизи, на виконання якому передана вказана ухвала, обов'язок завчасного повідомити суд про дату та час відібрання зразків крові відповідача, з метою забезпечення судом явки відповідача ОСОБА_1, разом з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до експертної установи шляхом постановлення ухвали, в порядку примусового приводу.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача по справі ОСОБА_2

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Встановлено строк для проведення експертизи терміном в два місяці.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що суд у порушення вимог ст.81 ЦПК України не надав можливості відповідачу подати в судовому засіданні будь-які заяви, клопотання, заперечення на позов, пояснення та міркування з приводу необхідності призначення експертизи, чим порушив принцип змагальності сторін.

Вказувала, що постановлення судом ухвал про зупинення провадження у справі, якою одночасно призначається судова експертиза, не передбачено жодною статтею ЦПК України.

Зазначала, що заява про забезпечення доказів повинна подаватися у письмовій формі, у зв'язку з чим заявлення позивачем усного клопотання про призначення експертизи процесуальним законодавством не передбачено, а відтак і не могло бути розглянуто судом. Також вказана заява не була оплачена судовим збором.

Посилалася на те, що суд не надав сторонам можливості для вибору експертної установи, не встановив для цього відповідний строк та для вирішення клопотання про призначення експертизи суд не видалявся до нарадчої кімнати, а вирішив дане питання одразу, з одночасним відібранням від сторін розписки про отримання копії ухвали про призначення експертизи.

Вказувала, що наявність у резолютивній частині ухвали абзацу про забезпечення судом явки відповідача ОСОБА_1 разом з малолітнім ОСОБА_3 до експертної установи шляхом постановлення ухвали в порядку примусового примусу свідчить про упереджене ставлення суду до відповідача.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала та просила ухвалу суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідьсудді-доповідача, пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Стаття 117 ЦПК України містить вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Частинами 1, 2 ст.182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

У статті 183 ЦПК України викладено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про встановлення батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Предметом позову у даній справі є встановлення батьківства ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, щодля з'ясування обставин, що мають значення для справинеобхідні спеціальні знання.

Разом з тим, як вбачається з звукозапису судового засідання від 22 грудня 2017 року, ні позивач ОСОБА_2, ні його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні фактично не заявляли клопотання про призначення по справі вказаної експертизи. Матеріали справи заяви про забезпечення доказів або клопотання про призначення експертизи з переліком питань та зазначенням експертної установи також не містить.

Згідно з звукозаписом судового засідання від 22 грудня 2017 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 зазначав, що у разі заявлення позивачем клопотання про призначення експертизи, він надасть свої пояснення щодо цього питання та вказував, що відповідно до положень ЦПК України суд повинен встановити строк сторонам у справі для досягнення згоди щодо вибору експертної установи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було надано представнику відповідача можливості надати будь-які заяви, пояснення та міркування з приводу необхідності призначення експертизи.

А відтак, вирішення судом питання про призначення експертизи було передчасним.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд одночасно призначив судову експертизу, що не передбачено нормами ЦПК України, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.При цьому, дане питання вирішується судом одночасно із призначенням експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд вирішив питання про призначення експертизи без видалення до нарадчої кімнати, колегія суддів відхиляє, оскільки апелянтом доказів на підтвердження вказаних обставин не було надано.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного,колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: