Справа № 522/8445/17
Провадження № 2/522/4769/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

09 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики від 07.08.2005 року у розмірі 32000,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (2711,8953 грн. за 100 дол. США) на день предявлення вимоги, що становить 867 806 гривень 49 коп.

При цьому позивач посилається на те, що 07.08.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у формі розписки, відповідно якої відповідач ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 32 000,0 доларів США. Станом на дату звернення позивача до суду, відповідач борг не повернув та відмовляється повертати.

На перше засідання підготовчого провадження 26.06.2018 року сторони зявилися, був оглянутий оригінал розписки, який зберігається у позивача. За заявою представника відповідача засідання було перенесене, для ознайомлення зі справою та підготуванням відзиву. На наступне підготовче засідання 02.08.2018 року представник відповідача не зявилася, звернулася з заявою про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на лікарняному, але докази хвороби не надала. Підготовче засідання було знову перенесене. На наступне засідання 26.09.2018 року представник відповідача, повторно не зявилася, звернулася з заявою про перенесення розгляду справи, з посиланням на участь у іншому судовому процесі, але знов підтверджуючих доказів не надала. За заявою представника позивача, неявка відповідача та її представника були визнані судом, як такі, що без поважних причин. Підготовче провадження було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті. При цьому суд звертає увагу, що з 26.06.2018 р. по 26.09.2018 р. відповідачем не був поданий відзив та не заявлені будь-які клопотання.

В судовому засіданні представник відповідача звернулася з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи по розписці та клопотання про витребування документів, в яких можуть бути вільні зразки почерку та підпису відповідача. Послалася на поважність причин неподання цих клопотань під час підготовчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши показання позивача та відповідача у якості свідків, суд без виходу до нарадчої кімнати дійшов висновку та ухвалив про відсутність підстав для призначення експертизи та для задоволення клопотання відповідача. Відмову суд мотивував тим, що при наявності посвідчення підпису відповідача печаткою, справжність якої не спростовується, проведення експертного дослідження почерку та підпису є не обґрунтованим. При цьому у відповідача на час розгляду клопотання відсутня необхідна кількість (десять зразків) вільних зразків почерку та підпису останньої у документах, які створені у 2005 році. У звязку з наведеним, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи, у призначенні експертизи було відмовлено.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 зявилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Вказав, що розписка, підтверджує правочин позики з передаючою коштів. Строк повернення коштів в розписці не вказаний, тому, починається з моменту фактичного предявлення вимоги. Послалися на те, що укладення угоди позики саме відповідачем підтверджується написаною нею власноручно розпискою, яку остання посвідчила круглою печаткою субєкта підприємницької діяльності.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнали. Відповідач у якості свідка пояснила, що дійсно позичала кошти у позивача по іншої розписці, та з цього питання вже є рішення суду. Але оглянувши розписку по даній справі, вказала, що її не писала та гроші не отримувала. Також пояснила, що дійсно в той час була зареєстрована субєктом підприємницької діяльності, але не памятає чи була у неї печатка. Зазначила, що колись вона печатку втрачала, та отримувала нову, але не памятає який зразок печатки був дійсним. На запитання суду, пояснила, що документи про втрату печатки та отримання нового зразку у неї відсутні. На сумнів у справжності печатки на розписці не посилалася, належність їй цієї печатки не спростовувала. Клопотання, щодо проведення судової криміналістичної експертизи на предмет справжності печатки на розписці не заявляла.

Проаналізувавши матеріали справи, оглянувши оригінал розписки від 07 серпня 2005 року, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою обґрунтованим, доведеним і таким, та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 07.08.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у формі розписки, відповідно якої відповідач ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 32 000,0 доларів США. На підтвердження змісту та умов договору, а також на підтвердження факту передачі грошових коштів відповідачу останньою складено 07.08.2005 року письмову розписку, яка написана власноручно та посвідчена особистою печаткою субєкта підприємницької діяльності.

Суд знаходить, що між сторонами склалися правовідносини в результаті укладеного між ними договору позики коштів в розмірі 32000,0 доларів США.

На підтвердження складання розписки саме відповідачем, позивачем надана інша розписка від 10.09.2011 року, яка складена відповідачем та за наслідком не повернення позичених коштів, позивач вже зверталася за захистом до суду, та відповідне рішення набуло чинності 21.01.2014 року.

Суд визнає, що підтвердженням складання відповідачем розписки від 07.8.2005 року без зазначення строку повернення коштів, є як наполягання позивача на тому, що вона написана власноручно відповідачем, а також особиста печатка відповідача, яка видається у відповідному порядку, зберігається у особи, та безспірно є підтвердженням посвідчення підпису саме власника печатки. Справжність печатки на розписці відповідачем та її представником під сумнів не ставилося.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов?язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов?язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

З матеріалів справи слідує, що позивач 06.04 2017 року направила письмову вимогу поштовим відправленням з описом вкладення, але вона не вручена відповідачу у звязку з закінченням терміну зберігання. Після чого позивач 10.05.2017 року звернулася за захистом до суду.

Суд, встановивши характер правовідносин між сторонами, вважає встановленим той факт, що позичальник ОСОБА_2 не виконавши належним чином, взяті на себе за договором позики від 07.08.2005 року зобовязання, на вимогу позикодавця ОСОБА_1 повинна сплатити останній за договором позики від 07 серпня 2005 року борг у розмірі 32 000,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (2711,8953 грн. за 100 дол. США) на день предявлення вимоги, що становить 867 806 гривень 49 коп.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і задовольняє їх повністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 65023, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: 65038, м. Одеса, вул. Писарєва, 11), борг 32000,0 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (2711,8953 грн. за 100 дол. США) на день предявлення вимоги, що становить 867 806 гривень 49 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 19.11.2018 року.

Суддя А.В. Науменко

09.11.2018