АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/343/18Головуючий по 1 інстанції - Шимчик Р.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Карпенко О.В., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15.11.2017 року про забезпечення позову, ухваленої в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області під головуванням судді Шимчик Р.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобастіон», ОСОБА_4 про додаткове відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - :

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобастіон», ОСОБА_4 про додаткове відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_3 свою заяву, обґрунтовує тим, що йому стало відомо про те, що ТОВ «Автобастіон» переоформлює свою власність на інше підприємство, а тому виникає велика вірогідність того, що завдану матеріальну шкоду не буде відшкодовано. В зв'язку з цим, вказані дії можуть зробити у майбутньому неможливим виконання рішення суду у даній справі. Заявник просив накласти арешт на майно, що належить відповідачам : Товариству з обмеженою відповідальністю «Автобастіон» (місцезнаходження Черкаська обл., Жашківський район, м. Жашків, вул. Перемоги, будинок 4). та ОСОБА_4 (зареєстрований та проживає АДРЕСА_1) і знаходиться у них або в інших осіб, про що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 15.11.2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. Він вважає, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову однобоко трактує як норми ЦПК України так і постанову Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову». ОСОБА_3 вказує, що відповідачі по справі не виявляють жодного інтересу до відшкодування завданих потерпілому збитків. Також вказує, що він не має можливості зазначити, на яке саме майно необхідно накласти арешт, але вважає, що є необхідність накладення арешту на майно, що належить відповідачам, беручи до уваги , що це унеможливить відчуження даного майна, адже накладення арешту на все майно не заважає ним користуватися і не може перешкоджати господарській діяльності відповідачів.

ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15.11.2017 року і постановити нову ухвалу про накладання арешту на все майно, що належить відповідачам: Товариству з обмеженою відповідальністю «Автобастіон» (місцезнаходження Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Перемоги, будинок 4) та ОСОБА_4 (зареєстрований та проживає АДРЕСА_1) і знаходиться у них або в інших осіб.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Так, за положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності будь-яких доказів щодо підстав для забезпечення позову та обґрунтування таких вимог заявником щодо істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, оскільки вважає висновки суду обгрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться питання про скасування ухвали суду, як такої, що не відповідає вимогам ЦПК України та постановлення нової про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи 02 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобастіон», третя особа: ОСОБА_4 про додаткове відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

30 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобастіон» та ОСОБА_4 про додаткове відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач у справі є власником транспортного засобу «DAF XF 95.430» д.н.з. НОМЕР_1, який під керуванням ОСОБА_4 здійснив дорожньо-транспортну пригоду.

В обгрунтування своєї заяви ОСОБА_3 посилається, що йому стало відомо про те, що ТОВ «Автобастіон» переоформлює свою власність на інше підприємство, а тому виникає велика вирогідність того, що завдану матеріальну шкоду не буде відшкодована. Однак на підтвердження вказаних обставин заявник не надає жодних доказів. На думку ОСОБА_3, вказані дії можуть зробити у майбутньому неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вказав, що позивач у своїй заяві не зазначає, власником якого майна є відповідачі, і не конкретизує, на яке саме майно необхідно накласти арешт, та яка його вартість, що враховується при визначенні співрозмірності заявлених позивачем вимог з вартістю майна, на яке необхідно накласти арешт. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в поданій заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту на все майно відповідачів.

Також, колегія суддів вважає за важливе відзначити, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку з приводу того, що даний вид забезпечення позову може перешкоджати господарській діяльності юридичної та фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму ВС України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Колегія суддів, вважає, що оцінюючи вказані в заяві про забезпечення позову обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, стосовно того, що заява є необґрунтованою і не вбачає підстав для її задоволення, оскільки позивачем не надано достатніх доказів стосовно інформації про переоформлення відповідачем ТОВ «Автобастіон» свого майна на інше підприємство, та не надано відомостей про конкретне майно відповідачів, в межах заявлених позовних вимог, на яке заявник вважає, є необхідність вжити заходи для забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову ОСОБА_3 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 149,150, 371, 374, 375 , 381- 384 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15.11.2017 року про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобастіон», ОСОБА_4 про додаткове відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Судові витрати залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Карпенко О.В.

Фетісова Т.Л.