Справа № 573/234/18
У Х В А Л А
іменем України
05 березня 2018 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 (Війська частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу та заяву про відстрочення сплати судового збору,

в с т а н о в и л а:
13 лютого 2018 року представник позивача Військової частини НОМЕР_1 (Війська частина В 2050) - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу.

20 лютого 2018 року встановивши невідповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

03 березня 2018 року на виконання вказаної ухвали до суду надійшла заява про часткове усунення недоліків та заява про відстрочення сплати судового збору.

Так, у заяві про відстрочення сплати судового збору представник позивача ОСОБА_2 просить відстрочити сплату судового збору у розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на відсутність фінансування позивача - Військової частини НОМЕР_1 (Війська частина В 2050).
Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченого законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, визначених пунктами даної частини.

В розумінні положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення сплати судового збору, так як і звільнення від його сплати, є правом суду, а не обов`язком.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України (ст. 136 нині діючого закону) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.
Таким чином при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору позивач повинен навести обставини та подати до суду відповідні докази на підтвердження факту їх існування.
Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача Військової частини НОМЕР_1 ( Військова частина НОМЕР_2 ) перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, матеріали заяви не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача ОСОБА_2 всупереч вимогам ст. 8 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК не надано жодних доказів, що слугували б підставами для відстрочення сплати ним судового збору.
Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Одночасно роз`яснюю, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 177, 185, 258, 260-261 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и л а:
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 (Війська частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: