Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. Справа153/223/18

Провадження2/153/87/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого Любинецької Онілової А.Г.

секретар с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямполі

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,

В С Т А Н О В И В :

Позивач заявив позов до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Зазначив що вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 05.12.2017 (справа №153/1105/17) ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено покарання у виді трьох років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 такі обовязки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. ОСОБА_3 звільнено від призначеного за цим вироком покарання на підставі п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07.09.2017. Позивач вказав, що 05.08.2017 між ним та відповідачем виникла словесна суперечка, під час якої у відповідача одразу ж виник прямий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. В результаті завданих йому ушкоджень йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, які відповідно до висновку експерта №67 від 29.08.2017 могли виникнути від дії тупого предмета, яким могла бути рука людини стиснута в кулак та нога нападаючого, та яке відноситься до ушкоджень середньої ступені тяжкості, яке спричиняє розлад здоровя більше 21 доби. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто, умисне середньої тяжкості ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя менш як на одну третину. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 позивачу було завдано матеріальні збитки на суму 12473 гривні 90 копійок так і моральні збитки в с умі 50000 гривень. Позивач зазначив, що в результаті отриманих ним тілесних ушкоджень ним було витрачено на лікування щелепи обличчя, а також на ліки, а також післяопераційну реабілітацію. Загальна сума витрачених коштів згідно із квитанціями складає 12473 гривні 90 копійок. Через отримані тілесні ушкодження позивачу важко повторно пристосовуватись до соціуму, знайти гідну роботу і відчувати себе повноцінним членом суспільства. Також позивач зазначив, що відповідач після завданих тілесних ушкоджень не запитав про стан його здоровя та не попросив вибачення. За час лікування відповідач жодного разу не відвідав позивача. Внаслідок вчиненого відповідачем злочину було порушено спокій позивача і сон, порушено нормальний спосіб життя. Вважаючи права порушеними позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 матеріальні збитки у сумі 12473 гривні 90 копійок та 50000 гривень моральних збитків.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений в порядку ч. 13 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 05.12.2017, встановлено що ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у тім, що 05 серпня 2017року близько 17 годині 00 хвилин знаходився біля річки Дністер, що у с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, де між ним та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3, діючи із прямим умислом, наніс один удар правою рукою, стисненою в кулак, та один удар лівою ногою в область нижньої щелепи ОСОБА_2, чим спричинив останньому тілесні ушкодження. В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, які,відповідно до висновку експерта №67 від 29.08.2017, могли виникнути від дії тупого предмета, яким могла бути рука людини, стиснута в кулак, та нога нападаючого, та які відносяться до ушкоджень середньої ступені тяжкості, яке спричиняє розлад здоров'я більше 21 (двадцять однієї) доби.

Із копії висновку експерта №67 від 29.08.2017 встановлено, що у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, які,відповідно до висновку експерта №67 від 29.08.2017, могли виникнути від дії тупого предмета, яким могла бути рука людини, стиснута в кулак, та нога нападаючого, та які відносяться до ушкоджень середньої ступені тяжкості, яке спричиняє розлад здоров'я більше 21 (двадцять однієї) доби.

Із накладної №237 від 08.08.2017 встановлено, що ОСОБА_2 придбав у ТОВ «І-ПЛАНТ» товар для оперативного втручання на суму 4750 гривень.

Із договору добровільного медичного страхування №4363 від 07.08.2017 встановлено, що ОСОБА_2 застрахував себе з 07.08.2017 по 06.08.2018.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення інших судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, і ця обставина підтверджена вироком суду, який набрав законної сили, що дійсно позивач є потерпілим внаслідок вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

При розвязанні позовних вимог в частині стягнення із відповідача майнової шкоди суд враховує наступне.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд вважає, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог про відшкодування шкоди відповідачем, не підтверджені дослідженими доказами.

Загальними правилами цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду є: наявність неправомірних дій особи, шкода, а також безпосередній причинно-наслідковий звязок між неправомірними діями особи та шкодою, а також вина зазначеної особи.

З наведеного слідує, що для відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи необхідно встановити обставину заподіяння такої майнової шкоди (розмір шкоди), неправомірність дій заподіювача шкоди та безпосередній причинний зв'язок між діями заподіювача шкоди та спричиненням майнової шкоди.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд не бере до уваги надані позивачем квитанцій щодо придбання лікарських препаратів, продуктів харчування та квитки на проїзд з м. Ямпіль до м. Вінниця. Вказані квитанції на придбання ліків достовірно не підтверджують той факт, вказані у квитанціях медичні препарати та продукти харчування були рекомендовані позивачу до застосування. Квитки на проїзд достовірно не підтверджують факту, що саме у вказані в них дати проводилось лікування ОСОБА_2 в м. Вінниця. На підтвердження необхідності вживання саме цих медичних препаратів позивачем не додано відповідних висновку чи довідки медичного закладу, рецептів лікарів або будь-яких інших доказів. Додана до позову накладна №237 від 08.08.2017 на придбання засобів оперативного втручання дає підстави лише припускати, що саме вони застосовувалися для лікування позивача. Договір добровільного медичного страхування №4363 від 07.08.2017 суд не бере до уваги, оскільки страховий платіж не є прямою дійсною шкодою внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Рукописний фрагмент паперу (а.с.14) не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить достовірних відомостей про придбання вказаних у ньому медичних препаратів у встановленому порядку та що саме ці препарати були призначені для лікування ОСОБА_2

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених обставин, суд не має підстав для задоволення позову в частині стягнення із відповідача майнової шкоди на користь позивача.

При розвязанні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого відносно нього злочину він поніс втрати немайнового характеру, душевні хвилювання. Даними, отриманими із висновку експерта №67 від 29.08.2017, судом встановлено, що унаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 ОСОБА_2 було завдано тілесне ушкодження, яке потребувало тривалого лікування. У ОСОБА_2 змінився спосіб життя. Необхідні час та зусилля для відновлення попереднього стану потерпілого. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, у звязку із вчиненим кримінальним правопорушення, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілому у розмірі 20000 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення, частково задовольнити позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити.

З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у сумі 564 гривні 07 копійок, розрахованої за правилами простої математичної пропорції.

Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст.ст. 1166 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 263, 264, 265 ЦПК України і на підставі ст.1166, ст. 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 заподіяну моральну шкоду у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 564 (пятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г.ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА