Справа № 353/1045/18
Провадження № 2/353/505/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий альянс «Хлібороб» про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб», розташованого по вул. Грушевського, 7, в с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області (колишня адреса вул. І.Франка, 46/1, м. Івано-Франківськ), про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.11.2015 року, з кадастровим номером: 030010031, що знаходиться в урочищі «Коло Гарасимчука», с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2016-2017 роках та відповідно нехтує терміном своєчасної сплати орендної плати, зазначеним в п. 11 договору. Враховуючи вищенаведене просив розірвати вказаний договір оренди землі.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. від 04.10.2018 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб» в судове засідання повторно не зявився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 42, 43, 51, 52).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивач) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4600 га, розташована в урочищі «Коло Гарасимчука» с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 015006 від 23.09.2002 року (а.с. 9). Дані обставини також підтверджуються копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.06.2018 року (далі Інформація) (а.с. 10-11). Проте, у зазначеній Інформації наявна розбіжність з відомостями, які містяться у Державному акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 015006 від 23.09.2002 року, зокрема у кадастрових номерах земельної ділянки та її площі. Так, у Державному акті на право приватної власності на землю вказано кадастровий номер земельної ділянки 9 з площею 0,4600 га, а у Інформації вказано кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0031 з площею 0,4601 га.

25.11.2015 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб» (орендар) був укладений договори оренди землі б/н, а саме земельної ділянки площею 0,4600 га (кадастровий номер :03:001:0031), що знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5-6). Згідно п. 1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п. 8 вказаного договору він укладений до 31.12.2025 року.

Відповідно до п. 43 Прикінцеві положення договору оренди землі від 25.11.2015 року цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч.ч. 1, 5 ст. 6 даного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з положеньстатті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.06.2018 року (а.с. 10-11) до Державного реєстру внесено відомості про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0031, площею 0,4601 га, розташованої в урочищі «Коло Гарасимчука» с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, однак зазначено, що підставою виникнення даного речового права є договір оренди землі від 10.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб», тоді як позивач просить розірвати зовсім інший договір оренди землі від 25.11.2015 року, право оренди якої не зареєстровано відповідно до закону. Отже, спірний договір оренди землі від 25.11.2015 року не зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому фактичний користувач за цим договором не має підстав для користування земельною ділянкою на умовах оренди та сплати коштів саме як орендної плати за таке користування, а власник землі не вправі отримувати такі кошти як орендну плату або вимагати її сплати.

До цього ж, у доданих до матеріалів справи акту приймання-передачі земельної ділянки від 26.11.2015 року, що є Додатками № 1 до договору оренди землі, та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), переданої в оренду ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб», що є Додатком № 2 до договору оренди землі, не зазначено кадастровий номер та площу земельної ділянки, яку здав орендодавець та прийняв орендар, а також не вказано, які саме визначено та погоджено межі земельної ділянки переданої в оренду (а.с. 7-8). Зазначені Додатки № 1 та № 2 до договору оренди землі не дають можливості суду встановити, яка саме земельна ділянка (кадастровий номер, місце розташування, площа, тощо) та за яким договором оренди землі була передана позивачем відповідачу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 цього закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 6,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що по договору складає 794,83 грн., з якої підлягає утримання до бюджету сума податків та зборів згідно з діючим законодавством. Згідно п. 11 договору оренди землі орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року.

Додана позивачем до позовної заяви довідка Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 305 від 29.03.2018 року (а.с. 14) про те, що ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб» орендовані земельні ділянки (паї) в с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області протягом 2016-2017 року не обробляв та не сплачував орендну плату, не може бути належним доказом невиконання зобовязань відповідача перед позивачем за договором оренди, оскільки довідка не містить конкретних даних щодо позивача-орендодавця на підтвердження даних фактів.

ОСОБА_1 (позивач) направляв на адресу ОСОБА_2 «Зерновий альянс «Хлібороб» (відповідач) письмову пропозицію від 21.12.2017 року про розірвання договору оренди землі від 25.11.2015 року, а не договору оренди землі від 10.03.2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речовин прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (а.с. 13).

Статтею 651 ЦК України, встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритетне значення перед іншими законами у застосуванні даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У відповідності з вимогами ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Згідно вимог п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний договір оренди землі від 25.11.2015 року зареєстровано відповідно до закону, оскільки договір оренди землі набуває чинності саме з моменту його державної реєстрації, а зареєстрований у встановленому законом порядку договір оренди землі від 10.03.2016 року не є предметом даного позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При такому вирішенні позову з судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № ПН372652 від 18.07.2018 року, а.с. 1) слід покласти на його рахунок.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 638, 651 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 141, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 6, 13, 17, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий альянс «Хлібороб» про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсом чотири) гривні 80 копійок покласти на його рахунок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий У.Ю. Луковкіна