Справа № 132/2771/18
Провадження № 2/132/822/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, 31.08.2017 року він надав відповідачу ОСОБА_3 в борг грошові кошти в сумі 3000 грн., які остання зобовязалася повернути до 14.09.2017 року. В підтвердження факту отримання грошей та їх повернення ОСОБА_3 була написана відповідна розписка в простій письмовій формі. Крім цього, умовами вказаної боргової розписки встановлено, що відповідач забовязаний сплачувати 30 грн. за кожен день користування коштами та за кожен день після 14.09.2017 року відповідач зобовязується сплачувати 1% на залишок несплаченої суми позики. Кошти сплачуються частинами, починаючи з 13.09.2017 року по 21.02.2018 року. 19.06.2018 року на адресу відповідача було направлено досудову претензію, яка отримана останньою 26.06.2018 року. Однак, на даний час відповідачем борг не повернуто. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за договором позики, процентів та суми втрат від інфляції.

Позивач в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із чим, судом постановлено рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 31.08.2017 року позивач ОСОБА_2 надав відповідачу ОСОБА_3 в борг грошові кошти в сумі 3000 грн., які остання зобовязалася повернути до 14.09.2017 року. В підтвердження факту отримання грошей та їх повернення ОСОБА_3 була написана відповідна розписка в простій письмовій формі. Крім цього, умовами вказаної боргової розписки встановлено, що відповідач забовязаний сплачувати 30 грн. за кожен день користування коштами та за кожен день після 14.09.2017 року відповідач зобовязується сплачувати 1% на залишок несплаченої суми позики. Кошти сплачуються частинами, починаючи з 13.09.2017 року по 21.02.2018 року. 19.06.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову претензію, яка отримана останньою 26.06.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявне в матеріалах справи.Однак, на даний час відповідачем борг не повернуто.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В обумовлені у договорі позики строки повернення отриманих в борг коштів відповідач не виконав своїх зобовязань, тим самим порушив вимоги ст.1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем у строки та порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що оригінал боргової розписки в одержанні грошових коштів, який знаходиться у позикодавця, свідчить про невиконання позичальником умов договору позики.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає грошова одиниця України гривня.

За вказаних обставини індекс інфляції за вказаним договором позики за період з 31.08.2017 року по 31.07.2018 року становить 225,88 грн., а 1 процент річних від простроченої суми, встановлений договором, за період прострочення з 31.08.2017 року по 31.07.2018 року становить 334 дні х 30 грн.=10020 грн. При цьому, погашена частина процентів становить 2500 грн., тому 10020 грн.-2500 грн.= 7520 грн., які і підлягають стягненню в судовому порядку.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526-533, 612, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 133, 141, 259, 268, 280, 281-282, 284, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки с.Гущинці, вул.Заводська,22 Калинівського району Вінницької області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, грошові кошти в сумі 10745,88 грн., з яких: 3000 грн. борг; 7520 грн. проценти; 225,88 грн. втрата від інфляції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.284 ЦПК України.

Суддя: