Провадження № 2/522/4161/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарях Міневич Д.О. Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та реєстрацію місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2016 р. позивач, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить виселити ОСОБА_2 з самовільно зайнятої житлової кімнати у гуртожитку за адресою: м. Одеса, Сегедська, 15-а кімната № 139 без надання іншого жилого приміщення; стягнути з відповідачки на їх користь судовий збір.

При цьому посилається на те, що кімната №139 у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 15-а, належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Відповідачка зайняла вказану кімнату не законно. ОСОБА_3 стверджує, що мешкає з 1992 року за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 15-а кім. 139, але згідно довідки наданої КП ЖКС «Фонтанський» від 11.04.2016 року за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 15- а кім. 139 був зареєстрований лише ОСОБА_4

Відповідно до відмітки в паспортному документі про місце проживання ОСОБА_2 є відмітка про реєстрацію за адресою: Доброолександрівка, вул. Леніна,20 з 05.05.1989 року по 05.02.2016 р., тобто, відмітка у паспорті свідчить про те, що у позивача є постійне місце проживання.

В Приморському районні м. Одеси ОСОБА_2 на квартирному обліку не перебуває. Ордер та дозвіл на вселення ОСОБА_2 Приморською районною адміністрацією ОМР не надавався. У звязку з чим вони звернулися до суду з вказаним позовом та просять його задовольнити.

30.11.2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання права користування житловим приміщенням та реєстрацію місця проживання та просить визнати за нею право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право на реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому посилаються на те, що вона з 2000 року по теперішній час проживає за адресою: м. Одеса, СегедськаАДРЕСА_2. Іншого житла у неї немає. Вселилася вона спочатку у приміщення за адресою: АДРЕСА_3, як дружина наймача - ОСОБА_6 ще за часів належності цього гуртожитку ПАТ «Черномортехфлот».

З 1992 р. вона поселилася за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своїм майбутнім чоловіком, а вже 26.12.1993 р. вони офіційно одружилися, а з 2000 р. так як її чоловіка було переселено до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 вони почали мешкати там, де вона проживає і досі.

Також, вона регулярно сплачує усі рахунки за дану квартиру починаючи з 1992 року.

У 2012 році розпочався процес передачі у комунальну власність будинку за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська 15а та зараз він знаходиться у власності територіальної громади м. Одеси. Цього ж року у квартирі, де вона проживає, було незаконно зареєстровано ОСОБА_7, хоча він жодного дня там не мешкав. Вона подала заяву до Приморського РВВС та до прокуратури Приморського району м. Одеси. У червні 2015 року ОСОБА_7 був знятий з реєстрації, але по теперішній час особовий рахунок, за яким вона здійснює оплату за квартиру, залишився оформленим на його ім'я.

Вона неодноразово зверталася до ЖКС «Фонтанський» щодо реєстрації її за місцем її постійного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, та щодо переоформлення особового рахунку, проте, їй щоразу відмовляли та пропонували звернутися до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

З цього ж приводу вона зверталася до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, проте їй було відмовлено з підстав, що вона не зареєстрована за вказаною адресою.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав. В останнє судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Представник відповідачки позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. В останнє судове засідання представник відповідачки не зявився, надав суду заяву про те, що просить розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволенню не підлягає, а зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу 26.12.1993 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1.

(а.с. 13)

Згідно довідки витягу з домової книги від 03.02.1994 р. ОСОБА_6 з 1987 року значився зареєстрованим та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з колишньою дружиною ОСОБА_8М та її донькою ОСОБА_9Б

Згідно довідки ВАТ „Чорномортехіфлот від 20.03.2003 р. ОСОБА_6 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 кімн. 139 в м.Одесі разом з дружиною ОСОБА_2.

Відповідно до довідки витягу з домової книги від 13.02.2006 р. № 254/12, в кімнаті № 139 у будинку № 15-а по вул. Сегедська в м.Одесі значаться зареєстрованими та проживають дві особи ОСОБА_6 основний квартиронаймач та його дружина ОСОБА_2 з 10.03.2000 року.

15.12.2006 р. між ЖКО ВАТ „Чорномортехіфлот та ОСОБА_6 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: вул. Сегедська, 15-а кімн. 139 в м.Одесі.

ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_6 здійснювали оплату за комунальні послуги за спірною адресою про що суду надані відповідні квитанції за 2011 р 2017 р.

Згідно довідки ВАТ „Чорномортехіфлот № 2303 від 12.10.2011 р. квартиронаймач ОСОБА_6, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 кімн. 139 заборгованості за комунальним платежам станом на 12.10.2011 року не має.

Згідно актів мешканців будинку № 15-а по вул. Сегедська в м.Одесі від 25.02.2016 р. та від 19.04.2012 р. ОСОБА_2 мешкає за адресою: вул. Сегедська, 15-а кімн. 139 в м.Одесі з 1992 року по теперішній час.

25.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_10 про переоформлення особового рахунку на її ім'я за місцем її постійного проживання: м. Одеса, СегедськаАДРЕСА_2.

Відповідно до листа ПРА № В-2183 від 18.09.2015 року на адресу ОСОБА_2 їй відмовлено у переоформленні особового рахунку за адресою м.Одеса вул. Сегедська, 15-а кімн. 139, у звязку з відсутністю її реєстрації за вказаною адресою.

Згідно талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою Одеська обл. Овідіопольський р-н Доброолександрівка вул. Леніна, 20. Вибула м.Одеса вул. Сегедська, 15-а кімн. 139.

Згідно акту обстеження, що складений містерами дільниці № 5 КП ЖКС „Фонтанський від 31.03.2016 р. в результаті обстеження встановлено, що в кімнаті № 139 по вул. Сегедська, 15-а в м.Одесі з 1992 року проживає ОСОБА_2 з її слів.

Відповідно до довідки № 1031 від 11.04.2016 р. в кімнаті № 139 у будинку № 15-а по вул. Сегедська в м.Одесі з 09.06.2015 р. ніхто зареєстрованим не значиться. ОСОБА_11 знятий з реєстрації з 09.06.2015 р.

(а.с. 11)

Згідно листа Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 21.11.2017 р. ОСОБА_6 зареєстрованим/знятим з реєстрації по місту Одеса та Одеській області не значиться. Надати відомості щодо зареєстрованих осіб по конкретній адресі не вважається можливим.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 78 ЖК України члени сім'ї, що проживають у жилому приміщенні, наймач якого тимчасово відсутній (статті 71, 73), вправі користуватися всім займаним приміщенням. При цьому вони здійснюють права і обов'язки за договором найму цього приміщення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Таким чином, з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на законних підставах вселилася та проживає в кімнаті № 139 у будинку № 15-а по вул. Сегедська в м.Одесі. Отже посилання позивача на те, що ОСОБА_2 протиправно проживає у вищезазначеній квартирі та відповідно підлягає виселенню з неї без надання іншого жилого приміщення є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Отже позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не підлягає задоволенню, натомість зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 9, 64, 65, 78, 106 ЖК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого приміщення відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та реєстрацію місця проживання задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

19 квітня 2018 року