Справа № 589/2242/15-ц
Провадження № 6/589/35/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Литвинко Т. В.,

з участю секретаря судового засідання - Афанасенко Т. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка подання в. о. начальника Шосткинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про звернення стягнення на майно

ВСТАНОВИВ:

В. о. начальника Шосткинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі відділ ДВС) ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та промтоварний магазин з прибудовою по вул. Свободи 25, м. Шостка, що є спадщиною боржників: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Оскільки право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано за вказаними особами у встановленому законом порядку, просить суд звернути на нього стягнення.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Порядок звернення стягнення на нерухоме майно врегульовано ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ч. 1 ст. 50 Закону, звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом (ч. 3 ст. 50 Закону)

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно (ч. 4 ст. 50 Закону).

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що її положення регулюють порядок звернення стягнення на нерухоме майно боржника у випадку необхідності виконання судового рішення, яке повязано з певним грошовим еквівалентом (заборгованістю). В такому випадку, державний виконавець вживає спочатку заходів для стягнення коштів чи реалізації рухомого майна боржника з метою виконання судового рішення, а у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, вживає заходи щодо звернення стягнення на обєкти нерухомого майна.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 25 серпня 2016 року (на виконання якого і видано виконавчий лист) задоволено позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» та у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_10, який помер 03 серпня 2012 року, перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 948 від 26 жовтня 2007 року звернуто стягнення на одержану спадщину ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_11, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 та промтоварний магазин з прибудовою по вул. К. Маркса 25 в м. Шостка, але в межах вартості названого майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, рішенням суду не стягувалось з боржників будь-яких коштів, а вже було звернуто стягнення на успадковане ними майно, що є не зареєстрованим (вказані обставини судом перевірялися та їм надана відповідна оцінка).

Правових підстав для повторного вирішення питання судом про звернення стягнення на нерухоме майно боржників немає, оскільки це питання вирішено при розгляді справи Апеляційним судом Сумської області в повному обсязі.

Таким чином у задоволенні подання слід відмовити.

Зважаючи на вказане, керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_12