Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2018 Справа №607/1213/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/1213/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 26 квітня 2007 року, про що зроблено актовий запис №451 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу в подружжя народилося двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалося, оскільки за час проживання у шлюбі відповідач зловживав алкогольними напоями, не приймав участі у вихованні дітей, у звязку із чим між ними практично припинилися подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Просив розгляд справи проводити за його відсутності та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, зазначивши, що наслідки визнання позову, передбачені ч. 4. ст. 206 ЦПК України йому відомі та зрозумілі.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

26 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №451 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Від шлюбу в сторін народилося двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №105337 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №149010.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя не склалося, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, між ними практично припинилися подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб.

Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 141, 200, 223, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 квітня 2007 року, актовий запис №451 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 704, 80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_5