Справа № 147/1328/17
Провадження № 2/147/159/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 29.03.2006 року помер його батько ОСОБА_3. 06.03.2017 року померла його мати ОСОБА_4 За життя батьки проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний двір відносився до категорії колгоспних дворів, головою був батько ОСОБА_3, членами його дружина ОСОБА_4

Позивач являється спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 по заповіту та по закону першої черги. До складу спадщини входить 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Слобідська, 43, с.Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області.

Частину спадщини після смерті матері він оформив, оскільки мати за життя набула права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами.

Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька позивач отримав відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлого ОСОБА_3 за його сином ОСОБА_1

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №037931, виданого 29.03.2006 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_3 помер 29 березня 2006 року(а.с.6).

Після його смерті відкрилась спадщина.

За життя 18.02.2000 року ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, котрим належне йому майно заповів ОСОБА_1 Заповіт посвідчено секретарем Четвертинівської сільської ради ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі №104(а.с.8). Заповіт не змінений та не скасований.

Родинний звязок позивача з померлим ОСОБА_3Д, підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР №0144903 від 01.07.1965 року виданого на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, де в графі батько записаний ОСОБА_3Д.(а.с.14).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №164/07р. до майна померлого 29.03.2006 року ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину після смерті батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.13). Частину спадкового майна: земельну ділянку, оформив на себе(а.с.12).

Довідкою №249 від 26.10.2017 року, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що за життя Г.Д. був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємцем після його смерті є син ОСОБА_1, який фактично вступив в управління спадковим майном та вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна належить частина житлового будинку з господарськими спорудами в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, Тростянецького району Вінницької області. За даними земельно-шнурової книги ОСОБА_2 сільської ради запис №623 за адресою с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, Тростянецького району Вінницької області числиться земельна ділянка площею 0,34га з правовим режимом для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25га, та для ведення особистого селянського господарства 0,09га. За даними погосподарської книги сільської ради за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами були: голова ОСОБА_3, членами ОСОБА_4С.(дружина)(а.с.9).

Відповідно до виписки з по господарської книги №6 за 1991-1995 роки по ОСОБА_2 сільські раді Тростянецького району домогосподарство с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, відносилось до групи колгоспних дворів, головою був ОСОБА_3, членом дружина ОСОБА_4

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, Тростянецького району Вінницької області.

За життя мати позивача свою частину домогосподарства оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно(а.с.19).

Мати позивача померла 05.03.2017 року(а.с.4). Її спадщину оформив ОСОБА_1

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 01.12.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, Тростянецького району Вінницької області, частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 100,1кв.м., житловою площею 59,8кв.м., допоміжною площею 40,3кв.м.(а.с.15-20).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 12.12.2017 року за №880/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.11).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81, 200,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 43, Тростянецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3, померлому 29 березня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя