Провадження № 2/325/64/2018
Справа № 325/13/18
07 березня 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря судового засідання Орманджи Ф.К., розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом представника Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Згідно довідки Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 06/01-18 від 11 січня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 08 квітня 2005 року зареєстрований за адресою: вулиця Центральна (Калініна), буд.130, смт.Приазовське Приазовського району Запорізької області.
В судове засідання відповідач не з'явився, повістка з викликом, яка надіслана за вище зазначеною адресою, повторно повернута до суду без вручення з довідкою підприємства Укрпошти про причини повернення наступного змісту: за закінченням терміну зберігання.
Згідно із частиною 7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.
Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).
Виходячи з наведених норм процесуального закону суд вважає відповідача належне повідомленим про розгляд справи та визнає його неявку без поважних причин.
Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вимоги ст.210 ЦПК України про строки розгляду справи по суті, а також ст.223 ЦПК України, яка не передбачає відкладення судового розгляду справи у разі неявки без поважних причин повідомленого належним чином відповідача, обставини про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без повідомлення про причини і не подав відзиву до суду, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Третя особа ОСОБА_3в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.
Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що згідно копії постанови Приазовського районного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпроАП, за яке на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
За обставинами справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 11.11.1980 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив п.10.1 Правила дорожнього руху і допустив зіткнення з рухаючим в попутному напрямку справа автомобілем «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначене підтверджується довідкою № 89805481 про дорожньо-транспортну пригоду.
Власником автомобіля «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХT № 0814186.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1ч.1ст.1188 ЦК України).
Відповідно до п.а п.41.1 ст.41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтями 993, 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
В заяві позивач зазначає, що за послуги аварійного комісару згідно актів виконаних робіт та рахунку позивачем перерахована сума 550,00 грн., яку він просить стягнути з відповідача.
Однак в матеріалах справи відсутні рахунок та будь які документи про оплату витрат за послуги аварійного комісара. Тобто, вказані позивачем витрати жодним чином не доведені і вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.
Окрім того, витрати за послуги аварійного комісара не віднесені до фактичних витрат, що були сплачені потерпілому, а є наслідком виконаних робіт за правочинами укладеними між МТСБУ, врегулювальником - ТОВ АК «Укравтоекспертиза» та суб'єктом оціночної діяльності СПД ФОП «ОСОБА_6О.» оцінювачем - ОСОБА_6 (аварійним комісаром).
Умови та порядок провадження діяльності аварійних комісарів, які з'ясовують причини настання страхового випадку та визначають розмір збитків відповідно до Закону України Про страхування, визначені Типовим положенням про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №8 від 05 січня 1998 року, відповідно до статей 2, 5 якого аварійний комісар - особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг та діяльність аварійного комісара щодо з'ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком.
Відповідно до ст.ст. 16, 17 зазначеного Типового положення на підставі проведеного дослідження і зібраних документів аварійний комісар складає аварійний сертифікат. Аварійний сертифікат - це документ, в якому зазначаються обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.
За вимогами п.п. 18, 19, 20 Типового положення аварійний комісар, який складає аварійний сертифікат, несе персональну відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у ньому і такий сертифікат підписується аварійним комісаром, що з'ясував обставини і причини настання страхового випадку, і завіряється штампом.
Матеріали справи не містять аварійного сертифікату, складеного відповідно до зазначеного положення, а містять звіт про оцінку вартості майнової шкоди, заданої власнику транспортного засобу, складений спеціалістом - оцінювачем, внаслідок чого, також, підстав для стягнення витрат на залучення аварійного комісара суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 2, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
позов представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 1546 (одну тисячу п'ятсот сорок шість) гривень 50 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме в частині стягнення коштів за послуги аварійного комісару в розмірі 550 гривень 00 копійок, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.П. Пантилус