Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 2607/14676/12

провадження № 61-9812св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ»,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року у складі головуючого судді Богінкевич С. М. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року у складі колегії суддів Кравець В. А., Борисової О. В., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Інтерфудс», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що 02 червня 2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «Інтерфудс» було укладено договір № ОВ-02/06-1 про надання овердрафту у розмірі 1 500 000 грн, строком до 01 червня 2012 року, із сплатою процентів за користування коштами в розмірі 18 % річних, а товариство зобов'язалось повернути надані кошти та сплатити встановлені договором платежі.

У забезпечення виконання умов зазначеного вище договору 02 червня 2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» і поручителями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договори поруки № ОВ-02/06-1/S-3 та № ОВ-02/06-1/S-2 відповідно.

07 вересня 2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «Інтерфудс» було укладено договір № SME_WC/05575 про надання кредиту у формі кредитної лінії з лімітом у розмірі 4 900 000 грн, строком до 06 вересня 2014 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 17 % річних та плаваючої процентної ставки, яка складається з базової ставки + Спред, а товариство зобов'язалось повернути кредитні кошти та сплачувати проценти за користування ними.

У забезпечення виконання умов зазначеного договору 07 вересня 2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SME_WC/05575/S-8, а з ОСОБА_6 - договір поруки № SME_WC/05575/S-7.

ТОВ «Інтерфудс» в односторонньому порядку відмовилось виконувати взяті на себе зобов'язання.

У зв'язку з вищезазначеним та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд стягнути солідарно з ТОВ «Інтерфудс» та ОСОБА_5 заборгованість та штрафні санкції згідно договору про надання кредиту у формі кредитної лінії № SME_WC/05575 від 07 вересня 2011 року та договору про надання овердрафту № ОВ- 02/06-1 від 02 червня 2011 року, що станом на 13 серпня 2012 року складає 4 902 323,82 грн, а також стягнути солідарно з ТОВ «Інтерфудс» та ОСОБА_6 заборгованість та штрафні санкції згідно договору про надання кредиту у формі кредитної лінії № SME_WC/05575 від 07 вересня 2011 року та договору про надання овердрафту № ОВ-02/06-1 від 02 червня 2011 року, що станом на 13 серпня 2012 року складає 4 902 323,82 грн.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року провадження у справі за позовом ПАТ «Піреус Банк МКБ» до ТОВ «Інтерфудс», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості в частині солідарного стягнення з ТОВ «Інтерфудс», ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованості за договором про надання кредиту у формі кредитної лінії № SME_WC/05575 від 07 вересня 2011 року, що станом на 13 серпня 2012 року складає 3 512 722,29 грн закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Піреус Банк МКБ» задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Піреус Банк МКБ» до ТОВ «Інтерфудс» скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Піреус Банк МКБ» до поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд під час нового розгляду перевіряв рішення суду першої інстанції лише в частині вимог ПАТ «Піреус Банк МКБ» до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо стягнення заборгованості по договору надання овердрафту від 02 червня 2011 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що банк не надав докази на підтвердження невиконання товариством умов договору овердрафту, а також не надав належні та допустимі докази на підтвердження суми заборгованості.

У листопаді 2016 року ПАТ «Піреус Банк МКБ» подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог та стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість та штрафні санкції за договором про надання овердрафту № ОВ- 02/06-1 від 02 червня 2011 року.

В іншій частині рішення не оскаржується, а тому не є предметом касаційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що банком було надано два розрахунки заборгованості за договором овердрафту, і суд повинен був задовольнити позовні вимоги або здійснити самостійний розрахунок такої заборгованості.

Зазначає, що рішення про зменшення розміру ліміту овердрафту банком прийнято у зв'язку із неналежним виконанням ТОВ «Інтерфудс» взятих на себе зобов'язань.

Крім того вказує, що умовами кредитного договору передбачено збільшення розміру процентної ставки за користування кредитними коштами при настанні певних обставин, а тому одностороннього підвищення розміру такої ставки за користування договором овердрафту не відбулося.

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_6 подав до суду заперечення на касаційну скаргу, у якому зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, посилаючись на те, що позивачем не доведено розміру заборгованості.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2018 року справу № 2607/14676/12 призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що 02 червня 2011 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «Інтерфудс» було укладено договір про надання овердрафту № ОВ-02/06-1, відповідно до умов якого банк надав товариству кредит у формі відкличного овердрафту з максимальним лімітом 1 500 000 грн строком до 01 червня 2012 року із сплатою процентів за користування коштами в розмірі 18 % річних, а товариство у свою чергу зобов'язалось повернути надані кошти та сплатити встановлені договором платежі.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання овердрафту № ОВ-02/06-1 ПАТ «Піреус Банк МКБ» були укладені договори поруки від 02 червня 2011 року - № ОВ-02/06-1/S-3 з відповідачем ОСОБА_5 та № ОВ-02/06-1/S-2 з ОСОБА_6, згідно з якими поручителі зобов'язалися відповідати перед банком за виконання ТОВ «Інтерфудс» у повному обсязі зобов'язань за договором про надання овердрафту.

Позивачем на виконання договору про надання овердрафту № OB- 02/06-1 від 02 червня 2011 року надано відповідачу ТОВ «Інтерфудс» суму кредиту в розмірі 1 217 541,93 грн, що підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку.

Відповідно до пункту 3.8. частини № 2 договору про надання овердрафту № ОВ-02/06-1 від 02 червня 2011 року сторони дійшли взаємної згоди, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником з будь-яких причин своїх зобов'язань за цим договором, за виключенням грошового зобов'язання, починаючи з наступного дня чи в будь-який інший день з дати невиконання та/або неналежного виконання позичальником такого зобов'язання та до дати належного виконання зазначеного зобов'язання, розмір процентної ставки за цим договором може бути збільшено на 2 % річних додатково до розміру процентної ставки, визначеної в частині № 2 цього договору чи її розміру станом на відповідну дату і будуть нараховуватись банком за цією збільшеною процентною ставкою без додаткового погодження з позичальником до тієї дати, коли зазначене зобов'язання буде виконане належним чином, з чим позичальник погоджується шляхом підписання цього договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 57 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення судових рішень) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили, що ТОВ «Інтерфудс» порушило свої договірні зобов'язання та банком не надано доказів щодо розміру заборгованості за овердрафтом з урахуванням того, що процентна ставка за користування кредитними коштами збільшувалася на 2 % річних, а розмір ліміту овердрафту зменшувався.

Разом з цим, у порушення положень статей 212-214 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення судових рішень) суди попередніх інстанцій не врахували, що неправильний або помилковий розрахунок заборгованості за кредитом не тягне за собою припинення зобов'язань в цілому. У такому випадку суд, у передбаченому процесуальним законодавством порядку, має самостійно визначити обсяг невиконаних зобов'язань позичальника, який відповідає умовам договору про надання овердрафту № ОВ-02/06-1.

У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

З урахуванням наведеного рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

СуддіВ. І. Журавель В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило