16.11.2018 227/4188/18
08 листопада 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
за участю секретаря с/з ОСОБА_1,
позивача ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Добропільської міської ради Донецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,
20 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Добропільської міської ради Донецької області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. Свої вимоги мотивувала тим що, 01 лютого 2018 року померла її мати - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді ? ідеальної частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, окрім неї спадкоємцем першої черги після смерті матері є її рідна сестра, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців немає. За оформленням спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто крім позивача не звертався. При зверненні до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області позивачу було відмовлено, оскільки строк подання заяви про прийняття спадщини пропущений, а фактичне прийняття спадщини не доведено. Встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час смерті останньої, позивачу необхідно для оформлення спадщини. Позивач зазначає, що вона проживала разом з матірю фактично за адресою м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5 з часу смерті батька ОСОБА_6, тобто з 25.01.2002 року, але місцем її реєстрації є інша адреса. Позивач просить суд встановити факт того, що вона постійно проживала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5, на час смерті останньої 01 лютого 2018 року, оскільки встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час смерті останнього, позивачу необхідно для оформлення спадкових прав.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що знає позивача ОСОБА_2, яка проживала разом зі своєю матірю з 2002 року за адресою: м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5, оскільки з 2014 року проживає по сусідству, а до цього часто навідувала свою мати та бабусю та бачила кожен день позивача.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 вже 60 років, після укладення шлюбу позивач ОСОБА_2 мешкала окремо, але навідувала часто батьків. Після смерті ОСОБА_6 позивач переїхала до матері з донькою та доглядала її, оскільки ОСОБА_4 дуже хворіла.
Позивач ОСОБА_2, яка допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що її мати постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. До 2002 року мати мешкала у вказаній квартирі разом зі своїм чоловіком (її батьком), ОСОБА_6, який помер 25.01.2002 року. З часу його смерті вона з донькою переїхала жити до своєї матері і з того часу мешкала з нею постійно, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, вона доглядала мати до дня її смерті - 01 лютого 2018 року.
Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення свідків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з такого.
З копії свідоцтва про смерть вбачається, що 01 лютого 2018 року померла ОСОБА_4 (а.с.9).
Померла ОСОБА_4 доводиться позивачу матірю, відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.11).
Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Парфірьєва» на «Балаклеєць», що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12).
З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_9 помер 25.01.2002 року (а.с.13).
В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, у вигляді 1/2 (одної другої) ідеальної частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14), та 1/2 частина вищевказаної квартири, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1998 року (а.с.15).
Інформацією приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу ОСОБА_10 від 19.10.2018 року №948/02-14 підтверджується, що була відкрита спадкова справа № 235/2018 до майна померлої ОСОБА_4, яка померла 01.02.2018 року (а.с.41).
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №53723455 від 19.10.2018 року (а.с.57) підтверджується, що заповіт ОСОБА_4 за життя не посвідчувався.
Згідно копії заяви про відмову від спадщини від 23.07.2018 року, ОСОБА_5 відмовилась від спадщини після смерті 01.02.2018 року своєї матері ОСОБА_11 та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємиці ОСОБА_2 (а.с.43).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадщину після померлої 01.02.2018 року ОСОБА_4, станом на день розгляду справи у суді, ніхто не прийняв.
Відповідно до ч.1 ст.1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.08.2018 року №729/02-31, яка була прийнята приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу ОСОБА_10, позивачу ОСОБА_2 було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 01.02.2018 року, у звязку з тим, що пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, встановлений ст. 1270 ЦК України та спадкоємець і спадкодавець зареєстровані за різними адресами (а.с.17).
Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
В судовому засіданні встановлено, що позивач, ОСОБА_2, є донькою померлої ОСОБА_4, вона належить до першої черги на спадкування після смерті ОСОБА_4 і встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, позивачу необхідно для оформлення своїх прав на спадкове майно, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.
З копії паспорта ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також з копії домової книги за адресою Донецька область, м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5 судом встановлено, що місцем реєстрації ОСОБА_4 з 21.02.1972 року по день її смерті є вказана адреса (а.с.10, 45). З вказаної копії домової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що за вказаною адресою інших осіб, які були б зареєстровані за даною адресою на день смерті ОСОБА_4 01.02.2018 року не зазначено.
Згідно з п. 23 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно копії паспорту ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7-8) та копії довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради (а.с.18) вбачається, що місце її проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2 фактично постійно проживала разом зі своєю матірю, ОСОБА_4, за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5. Наведене підтверджується актом ПП «Добропільська ремонтно-експлуатаційна служба «Південний» від 05.09.2018 року, з якого вбачається, що зі слів сусідів дійсно з 2002 року та по час смерті ОСОБА_4, яка померла 01.02.2018 року, остання та її донька ОСОБА_2 проживали разом за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 станом на 01.02.2018 року постійно проживала разом з ОСОБА_4 за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Театральна, 11/5.
За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст. 1261, 1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до Добропільської міської ради Донецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, постійно проживала з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: Донецька область, м.Добропілля, вул.Театральна, 11/5, на час смерті останньої 01 лютого 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання письмової апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Доецькій області 25.07.1996 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 08 листопада 2018 року. Повне рішення буде складено 18 листопада 2018 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя О.В.Здоровиця