АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/26/18 Головуючий 1 інст. Тордій Е.Н.
Справа № 637/1101/17 Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість 18 657,87 грн.; яка складається з суми заборгованості за кредитом 4174.76 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 1.52 грн.; заборгованість за пенею та комісією 5844.65 грн.; штраф (відповідно до Генеральної угоди) 8636.94 грн.

В обгрунтування своїх вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилалось на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 6 лютого 2014 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 4 174.76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 16.09.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 18 657,87 грн.

В суді відповідач просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.(а.с.53).

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача вказував, що кредитні правовідносини між банком та ОСОБА_3 за кредитним договором від 06.02.2014 р. є дійсними, про бажання їх припинити в порядку встановленому законодавством чи договором не висловлювала жодна із сторін. Таким чином, оскільки кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, правовідносини сторін є дійсними, тому проценти за кредитом та пеня за процентами підлягали стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, що підтверджується правовим висновком викладеним в постанові Верховного суду України у справі № 6-249цс15 від 02.12.2015 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України ( в ред. Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам та їх представникам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом з пропуском трирічного строку позовної давності строку та заяву про поновлення строку та поважних причин її пропуску позивачем подано не було, що відповідно до положень ч. 4 ст. 276 Цивільного кодексу України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що Генеральна угода підписана сторонами з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № HAYWRP58770127 від 12.08.2011 року (далі Договір - 1), № SAMDNS150 від 15.11.2007 року (далі Договір -2), а також разом з умовами і правилами надання продукту кредитних карт.

Відповідно до умов Генеральної угоди ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 4 174.76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця.

Згідно з п.1.1.3 Дата кінцевої сплати заборгованості по Договору 1 є 31.08.2014 року.

Згідно з п.1.2.3 Дата кінцевої сплати заборгованості по Договору 2 є 31.08.2014 року.

Згідно з п. 2 приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт дата останньої сплати заборгованості повинна бути не пізніше 31.08.2014 року.

Пунктом 1.8. передбачено, що Генеральна угода в частині розділу «Реструктуризація заборгованості» діє в протягом строку дії Договору-1, Договору 2.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наданого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.02.2014 року ОСОБА_3 з 06.02.2014 року не виконувала грошові зобов'язання за договором.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було заявлено про застосування позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 50-53)

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За змістом пунктів 1.1.3, 1.2.3, 2.1 Генеральної угоди від 06.02.2014 року дата останньої сплати заборгованості повинна бути не пізніше 31.08.2014 року, строк погашення заборгованості виконується починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, шляхом надання позичальником банку грошових коштів (щомісячний платіж) у сумі 695 грн. 79 коп. для погашення заборгованості.

Оскільки відповідач заявила про застосування наслідків пропуску позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов без задоволення.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 81 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повне повернення яких відповідно до умов договору визначене 31.08.2014 року, повинна обчислюватися з моменту спливу строку повного погашення кредитних платежів, тобто, з 01.10.2014 року.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з даним позовом 11.10.2017 року, тобто після спливу більш ніж трьох років з моменту, коли відповідач повинна була здійснити останній платіж за Генеральною угодою від 06.02.2014 року.

При цьому, позивач не посилався та ним не надано доказів того, що з позовом до суду звернувся в межах 3-річного строку позовної давності, а тому ним не спростовано доводи відповідача про звернення банку до суду поза межами позовної давності.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі на правову позицію, висловлену ВСУ в постанові від 02.12.2015 року № 6-249цс15, оскільки у справі яка переглядається спірні правовідносини стосуються вимог про стягнення кредитної заборгованості за Генеральною угодою № б/н від 06.02.2014 року, строк дії якої сплив 01.10.2014 року, тоді як у постанові ВС України від 02.12.2015 року № 6-249цс15 спірні правовідносини стосуються вимог про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, строк дії яких не припинився, а виконання зобовязання здійснювалось щомісячними платежами, які не припинили свою дію. Тобто, наявні різні фактичні обставини у вказаній апелянтом справі, та у справі, яка переглядається, а відтак і за різними нормами матеріального права вирішуються вказані справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у звязку зі зверненням до суду поза межами строків позовної давності.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 березня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.О.Бровченко

ОСОБА_2