Справа № 426/6535/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2018 року Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Фурсової Н.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування у цивільній справі №426/6535/18

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом, в кому просить визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, право на земельну частку (пай) площею 10,92 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективний власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мирна Долина» на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

В обґрунтування вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Стаханов Луганської області померла його матір ОСОБА_4, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 15 січня 2009 року. Після смерті матері, позивач в установлений законом строк (шість місяців) звернувся до Стаханівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви та доданих до неї документів, які підтверджували смерть спадкодавця та його права як спадкоємця, 26.06.2009 року Стаханівською державною нотаріальною конторою була зведена спадкова справа № 525. До складу спадкового майна після смерті матері входив сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3 від 10 лютого 1997 року. Після звернення з завою про прийняття спадщини за законом, він прийняв спадщину після смерті матері, але документально не оформив її, тобто не отримав свідоцтво на спадщину за законом. Після початку АТО на території Луганської та Донецької області повноваження Стахановської державної нотаріальної контори були передані до Лисичанської нотаріальної контори. В грудні 2017 року, він звернувся з завою до Лисичанської нотаріальної контори з метою оформити спадщину після смерті матері, але державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори відмовив йому у оформлені спадщини, про що виніс постанову про відмову вчинення нотаріальної дії № 979/02-31 від 21.12.2017 року. Відповідно до зазначеної постанови, підставою для відмови у видачі Свідоцтва на право на спадщину після ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року стало те, що Стаханівська (Кадіївська) державна нотаріальна контора знаходиться на тимчасово непідконтрольній території за адресою: АДРЕСА_1, в звязку з чим нотаріус не має можливості направити запит щодо надання спадкової справи та запросити зазначену спадкову справу. Архів Стаханівської державної нотаріальної контори до Лисичанської державної нотаріальної контори не передавався. Таким чином, при таких обставинах, єдиний спосіб оформити право на спадкове майно є рішення суду, яким буде визнано за мною, як за спадкоємцем право на спадкове майно, а саме право на земельну ділянку зазначену в сертифікаті на земельну частку (пай) серія НОМЕР_4 від 10.02.1997 року, площею 10,92 умовних кадастрових гектарів. В даному позові відповідачем зазначений його рідний брат ОСОБА_3, який теж є спадкоємцем першої черги, однак, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки не претендує на спадкове майно.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, повідомлені були належним чином, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляду справи без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач також в судове засідання не зявився, повідомлений був належним чином, але звернувся до суду з заявою про розгляду справи без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206, цього Кодексу.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом зясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Стаханов Луганської області померла матір позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 15 січня 2009 року. (а.с.8)

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 10.02.1997 (а.с. 12).

На момент відкриття спадщини, відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом були діти померлої: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, родині відносини між ними підтверджуються копіями свідоцтв про їх народження. (а.с.9, 11)

У встановлений законом строк спадкоємець ОСОБА_1 в установлений законом строк (шість місяців) звернувся до Стаханівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де 26.06.2009 року Стаханівською державною нотаріальною конторою була зведена спадкова справа № 525, що підтверджується копією відповіді з Луганського обласного державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 28.02.2018 року. (а.с.15) Після звернення з завою про прийняття спадщини за законом, позивач прийняв спадщину після смерті матері, але документально не оформив її, тобто не отримав свідоцтво на спадщину за законом.

Також, встановлено, що спадкоємець - ОСОБА_3, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 не звертався.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після початку окупації на території Луганської та Донецької області повноваження Стахановської державної нотаріальної контори були передані до Лисичанської нотаріальної контори.

Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори відмовив позивачу ОСОБА_1 у оформлені спадщини, про що виніс постанову про відмову вчинення нотаріальної дії № 979/02-31 від 21.12.2017 року. Відповідно до зазначеної постанови, підставою для відмови у видачі йому Свідоцтва на право на спадщину після ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року стало те, що Стаханівська (Кадіївська) державна нотаріальна контора знаходиться на тимчасово непідконтрольній території за адресою: АДРЕСА_1, в звязку з чим нотаріус не має можливості направити запит щодо надання спадкової справи та запросити зазначену спадкову справу. Архів Стаханівської державної нотаріальної контори до Лисичанської державної нотаріальної контори не передавався. (а.с.13)

Відповідно до відповіді з Луганського обласного державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 28.02.2018 року №235/01-20, спадкова справа №525 від 20.06.2009 року, яка була заведена Стаханівською державною нотаріальною конторою Луганською області після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, знаходиться в м. Луганськ. (а.с.15)

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З роз'яснень п.23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В даному випадку суд вважає, що способом захисту спадкових прав є визнання за позивачем у порядку спадкування за законом, після померлої ОСОБА_4, право на земельну частку (пай) загальною площею 10,92 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мирна Долина» на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Згідно п.9, ч.1, ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Викладені обставини дають підстави суду для висновку, що визнання права власності на спадкове майно не порушує невизнані чи оспорюванні права, свободи та інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст.16, 392,1261 ,1268 ЦК України;

ст. ст. 89, 223, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, право на земельну частку (пай) площею 10,92 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективний власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мирна Долина» на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 2321, 66 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка