Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2541/18
16 травня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого судді Демчик Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_3 ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -
ОСОБА_1В, в особі адвоката ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3О, ОСОБА_3 ОСОБА_4ї про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
Позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира 36 по бул.Шевченка,403 м.Черкаси, що підтверджується договором купівлі-продажу. У вищевказаній квартирі, відповідно до довідки, зареєстровані попередні власники квартири, відповідачі по справі.
Звернулася в суд з позовом, та просить визнати ОСОБА_3О, ОСОБА_3 ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю.
Відповідачі ОСОБА_3О, ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 березня 2018 року позивач ОСОБА_1В є власником квартири 36 по бул.Шевченка, 403 в м.Черкаси.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописки ЖБК 89 в квартирі 36 бул.Шевченка, 403 м.Черкаси зареєстровані ОСОБА_3О, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1999 року і по теперішній час.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім»ї, попередніми членами його сім»ї , а також членами сім»ї попереднього власника житла.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.346 ЦК України підставами припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належить особі.
За таких обставин суд вважає, що оскільки по спірній квартирі укладений договір купівлі-продажу відповідачі втратили право користування жилим приміщенням в квартирі 36 по бул.Шевченка, 403 в м. Черкаси.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1В слід стягнути судовий збір з кожного по 352 грн. 40 коп..
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 346, 391, 526, 815 ЦК України, суд,
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі 36 будинку № 403 по бул.Шевченка в м. Черкаси.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5