Справа № 766/8219/18
УХВАЛА

10.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зобовязання вчинити дії, визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зобовязання вчинити дії, визнання права власності, в якому просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №1-1235 від 31.07.2015 року, видане державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на 78/100 частин житлового будинку № 3 по вул. Шмідта в м. Херсоні на імя ОСОБА_2; визнати неправомірним та скасувати рішення державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 31.07.2015 року, індексний номер: 23303108, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на 78/100 частин житлового будинку № 3 по вул. Шмідта в м. Херсоні; визнати за ОСОБА_1 право власності на 45/100 частин домоволодіння по вул. Шмідта (Офіцерська), 3 в м. Херсоні; зобовязати держаного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 55/100 частин домоволодіння № 3 по вул. Шмідта (Офіцерська) в м. Херсоні; стягнути з відповідачів судові витрати.

07.05.2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборону відчуження 78/100 частин житлового домоволодіння № 3 по вул. Шмідта в м. Херсоні, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.07.2015 року, видане державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у звязку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обовязку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обовязку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №1-1235 від 31.07.2015 року, видане державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на 78/100 частин житлового будинку № 3 по вул. Шмідта в м. Херсоні на імя ОСОБА_2; визнати неправомірним та скасувати рішення державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 31.07.2015 року, індексний номер: 23303108, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на 78/100 частин житлового будинку № 3 по вул. Шмідта в м. Херсоні; визнати за ОСОБА_1 право власності на 45/100 частин домоволодіння по вул. Шмідта (Офіцерська), 3 в м. Херсоні; зобовязати держаного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 55/100 частин домоволодіння № 3 по вул. Шмідта (Офіцерська) в м. Херсоні; стягнути з відповідачів судові витрати та оскільки відповідач має намір реалізувати спірне майно, що може зробити в подальшому неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи, що для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду та зважаючи на це, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зобовязання вчинити дії, визнання права власності задовольнити.

Накласти арешт та заборону відчуження 78/100 частин житлового домоволодіння №3 по вул. Шмідта в м. Херсоні, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.07.2015 року, видане державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в межах ціни позову (101126,00 грн.).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайного направити заявнику та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.Е. Дорошинська