Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2691/18
Провадження № 2/376/1234/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

30.10.2018 року до Сквирського районного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Сквирської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В обгрунтування позову позивачка ОСОБА_1. вказала, що 09.07.1985 року вона купила нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 83 по вул. Піщана (в минулому вул. Кірова) в м. Сквира Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.07.1985 року. Даний житловий будинок перебував у зруйнованому стані та не був придатний до проживання.

Згодом номерацію житлових будинків по колишній вулиці Кірова була змінена, і номер її будинку з № 83 став № 85.

17.07.1987 року позивач в минулому ОСОБА_2, зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 та взяла його прізвище ОСОБА_3, що підтверджує копією свідоцтва про шлюб.

У 1990 році позивачка ОСОБА_1, самовільно побудувала житловий будинок та споруди по вул. Піщана, 85 в м. Сквира Київської області. Тобто стару будівлю знесла, а на її місці побудувала новий житловий будинок. Дане будівництво є самочинним так як воно побудовано без відповідного дозволу органів місцевого самоврядування та належної технічної документації.

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не були допущені порушення будівельних норм.

У червні 2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Сквирської міської ради із заявою про впорядкування правовстановлюючих документів на самовільно побудовані, реконструйовані будівлі та споруди. 25.06.2011 року рішенням виконкому № 121 про оформлення права власності на самовільно побудовані, реконструйовані будівлі споруди було вирішено оформити право власності на самовільно побудовані, реконструйовані будівлі та споруди на самочинне будівництво житлового будинку, але право власності на житловий будинок позивачка оформити не може, оскільки нумерація будинку була змінена та в документах виникли розбіжності.

Тому, позивачка змушена звернутися до суду та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 85 по вул. Піщана (в минулому вул. Кірова) в м.Сквира Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 93.5 кв.м., житловою площею 50.8 кв.м.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Сквирської міської ради Київської області також в підготовче судове засідання не з'явився, Міський голова надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника Міської ради, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд визнав за можливий розгляд справи за відсутності учасників справи.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 3,4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 09.07.1985 року, купила нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 83 по вул. Піщана (в минулому вул.Кірова) в м. Сквира Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.07.1985 року (а.с.9,10).

Згодом номерацію житлових будинків по колишній вулиці Кірова була змінена, і номер будинку позивачки з № 83 став № 85, що підтверджується копією Технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок виданий 17.09.2018 року ФОП ОСОБА_4 (а.с 12-16).

17.07.1987 року позивач в минулому ОСОБА_2, зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 та взяла його прізвище ОСОБА_3, що підтверджує копією свідоцтва про шлюб Серія ІІІ-БК №293397 видане Сквирським райвідділом ЗАГС Київської області (а.с.8).

У 1990 році позивачка ОСОБА_1 вказує, що самовільно побудувала житловий будинок та споруди по вул. Піщана, 85 в м. Сквира Київської області. Тобто стару будівлю знесла, а на її місці побудувала новий житловий будинок. Дане будівництво є самочинним так як воно побудовано без відповідного дозволу органів місцевого самоврядування та належної технічної документації.

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не були допущені порушення будівельних норм.

У червні 2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Сквирської міської ради із заявою про впорядкування правовстановлюючих документів на самовільно побудовані, реконструйовані будівлі та споруди. 25.06.2011 року рішенням виконкому № 121 про оформлення права власності на самовільно побудовані, реконструйовані будівлі споруди було вирішено оформити право власності на самовільно побудовані, реконструйовані будівлі та споруди на самочинне будівництво житлового будинку (а.с.11), але право власності на житловий будинок позивачка оформити не може, оскільки нумерація будинку була змінена та в документах виникли розбіжності.

Відповідач визнає позивача власником будинку про що свідчить його заява про визнання позову.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно п. 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376ЦК).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім того, відповідно до ч. 3. ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Права інших осіб при здійсненні позивачкою самочинного будівництва не порушені.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, а тому приймає визнання відповідачем позову.

На підставі ст.ст. 317, 319, 331, 375, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул. Піщана, 85, м. Сквира Київської області, РНОКПП НОМЕР_1) до Сквирської міської ради Київської області (адреса: вул. Богачевського,28, м. Сквира Київської області, ) про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок № 85 по вул. Піщана (в минулому вул.Кірова) в м. Сквира Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 93.5 кв.м., житловою площею 50.8 кв.м.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.uа

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Суддя: О.М. Коваленко