Справа №: 398/4313/17
провадження №: 2/398/872/18
"13" березня 2018 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Крімченко С.А., при секретарі Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.08.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7511грн. 67 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач свої підписом у заяві підтвердив свою згоду про те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" умовами, правилами та тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір.
Так, між сторонами виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ч.1 ст.634 ЦК України.
- заборгованості за кредитом в сумі 6346 грн. 26 коп.;
- заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1480грн. 61коп.;
- заборгованості за пенею і комісією в розмірі 2284 грн. 65 коп.;
- штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 2296 грн. 42 коп.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280 ,284 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2016р. між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7511,67 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом
- заборгованості за кредитом в сумі 6346 грн. 26 коп.;
- заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1480грн. 61коп.;
- заборгованості за пенею і комісією в розмірі 2284 грн. 65 коп.;
- штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 2296 грн. 42 коп
Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.
При оформленні кредиту Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання п.1 ч. 2 ст. 30 ЦК України), якою підтверджується, що відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Так, між сторонами виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами та правилами та згоду з ними свідчить підписання відповідачем 30.08.2016 року Генеральної угоди. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.
В генеральній угоді (на звороті а.с.7) зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг.
За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наявність угоди між сторонами підтверджується Генеральною угодою, Умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 13.11.2017року.
Відповідно до п. 1.1.1 Генеральної угоди сторони дійшли згоди зменшити заборгованість , що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту. Згідно п. 1.5 Генеральної угоди вказана угода не є рішенням банку про анулювання заборгованості позичальника.
Таким чином, метою Генеральної угоди є не видача позичальнику кредитних коштів, а створення сприятливих умов для погашення заборгованості, що вже утворилася за договором від 01.08.2011 р.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України.
Згідно з частиною 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Оскільки, на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню).
Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди передбачено стягнення штрафу з позичальника при порушенні останнім строків погашення заборгованості більше чим на 31 день - в сумі 2296 грн. 42 коп.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Стосовно вимоги про стягнення комісії в розмірі 2284 грн. 65 коп. (розрахунок банку на а.с. 5) суд зазначає наступне.
Згідно п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за управління кредитом, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику. Матеріалами справи не підтверджено, що комісія нарахована за дії вчинені банком на користь позичальника.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 234/169/15-ц.
Тому в задоволенні вимоги про сплату заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2284,65 грн. слід відмовити.
Відповідно до наданого платіжного доручення , позивач за подачу цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 1600 грн.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі - 1305,60 грн.
Керуючись ст. ст.12,13,81,141,264,265,273, 280-284, 352,354 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 10 123 грн. 29 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6346 грн. 26 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1480грн. 61коп., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 2296 грн. 42 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1305,60 грн. судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: