Справа № 236/354/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю: секретаря Плаксіної Є.В.,

заявника ОСОБА_1,

свідків : ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Єнакієве, Донецької області помер його батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, причина смерті - кандидозний сепсис. За фактом його смерті було видано Комунальним закладом міською лікарнею № 3 м. Єнакієве довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видане ІНФОРМАЦІЯ_7 Єнакієвським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої ДНР. Оскільки вказане свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

Тому заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Єнакієве, Донецької області, причина смерті - кандидозний сепсис.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у заяві, просив встановити факт смерті його батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Єнакієве, Донецької області.

Представник заінтересованої особи - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с. 19).

Свідок ОСОБА_2 - матір заявника, суду показала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_4 до 1986 року, який хворів, мешкав в Єнакієве, помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_7. Свідок була присутня на похованні ОСОБА_4, якого поховано у м. Єнакієве.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що померлий хворів, мешкав в Єнакієве, помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_7. Свідок був присутній на похованні ОСОБА_4, якого поховано у м. Єнакієве.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши заявника, представника заявника, свідка, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Заявник ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4, що підтверджується наданою ним копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом ЗАГС Єнакіївської міськради 31 липня 1984 року, актовий запис № 905 (а.с. 5) .

Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок).

ОСОБА_1 відповідно до довідки від 13 лютого 2018 року № взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Таким чином заявник, як син померлого ОСОБА_4має право на звернення до суду з відповідною заявою.

Заявник підтверджує факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Єнакієве Донецької області, довідкою про причину смерті яку видано Комунальним закладом міською лікарнею № 3 м. Єнакієве (а.с. 13) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 яке видане ІНФОРМАЦІЯ_7 Єнакієвським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої ДНР (а.с. 6)

Заявник ОСОБА_1 звертався до Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть ОСОБА_4, але в проведенні державної реєстрації смерті йому було відмовлено, оскільки лікарське свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8).

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно змісту ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини.

Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті, яку видано Комунальним закладом міською лікарнею № 3 м. Єнакієве та свідоцтво про смерть ОСОБА_4,. яке видане ІНФОРМАЦІЯ_7 Єнакієвським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої ДНР, як носії конкретної інформації факту смерті ОСОБА_4, при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Єнакієве Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Отже, заявником доведено неможливість одержання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 іншим шляхом.

Досліджені судом докази у їх сукупності (показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, письмові докази, фотознімки з місця поховання (а.с. 20-21) надають суду можливість зробити висновок про те, що заявником обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7, місцем смерті - м. Єнакієве Донецької області, Україна.

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як інвалід 1 групи (а.с.4).

На підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 259, 264, 317 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 25, м. Лиман, Донецької області - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7, місцем смерті - м. Єнакієве Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлений 15.03.2018 року.

Суддя О.В. Бікезіна.