Справа № 309/2630/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Хустської місцевої прокуратури Зовдуна Сергія Петровича, в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2018 року (головуючий суддя Савицький С.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Рокосівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне будівництво,-

в с т а н о в и в

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що він був власником нежитлової будівлі - корівника АДРЕСА_1, який отримав в рахунок майнового паю як колишньому члену КСП «Карпати».

Вказував, що розібрав у 2009 році будівлю корівника до фундаменту, розпочав його перепланування з добудовою без відповідного дозволу та виготовлення необхідної проектної документації.

Зазначав, що під час проведення ним будівельних робіт були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. В результаті проведених робіт позивач добудував до будівлі корівника нежитлове приміщення загальною площею 369,9 кв.м.

Після завершення будівництва Хустським державним підприємством технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на об'єкт.

Приписом головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області від 30.06.2016 № 189-п/1007 позивача зобов'язано отримати правовстановлюючі документи на перебудовану частину будівлі корівника № 2 з молочним блоком.

Зазначав, що відсутній інший шлях, окрім судового, для відновлення порушеного права, оскільки іншого способу виготовлення правовстановлюючого документу на дану будівлю немає.

Посилаючись на дані обставини, норми ст. 392, 376 ЦК України просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на нежитлову будівлю корівника № 2 з молочним блоком, розміщену в АДРЕСА_1 на земельній ділянці б/н кадастровий номер НОМЕР_1

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 18.04.2018 позов задоволено - визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю корівника № 2 з молочним блоком, розміщену на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1

На таке рішення керівник Хустської місцевої прокуратури Зовдун С.П. подав апеляційну скаргу в інтересах держави - в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області - особи, яка не брала участі у справі, проте оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси цього Управління. Апелянт зазначає, що позивач не звертався до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області для введення об'єкта в експлуатацію та набуття права власності на такий об'єкт; інформація про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об'єктів та вводу їх в експлуатацію - відсутня. Апелянт зазначає, що оскарження прокурором рішення суду спрямоване на задоволення суспільних потреб у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання - безпечності існування збудованого об'єкта для жителів села; порушення інтересів держави, в тому числі, полягає в тому, що за відсутності законних підстав, визнання в судовому порядку за ОСОБА_2 права власності на самочинно добудоване нежитлове приміщення порушує встановлений законодавством порядок набуття права власності на майно; за відсутності належних документів, які підтверджуються безпечність експлуатації нежитлових приміщень, порушено, зокрема, права Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо контролювання та проведення перевірок відповідності виконаних підготовчих та будівельних робіт нормам і правилам, технічним умовам та ін., оскільки прийняття рішення про прийняття-неприйняття об'єкта в експлуатацію відноситься до компетенції Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області. Вважаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи і судом порушено норми матеріального права, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляцій скаргу ОСОБА_2 рішення суду просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 143). Рокосівська сільська рада просила розглянути справу за відсутності її представника (ак.с.136-137). Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності цих учасників справи.

Заслухавши позицію представника прокуратури Закарпатської області та представника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю корівника № 2, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 883, виданим Рокосівською сільською радою 20.03.2009, зареєстрованим Хустським державним підприємством технічної інвентаризації за реєстровим номером 30 від 20.03.2009 (а.с. 13).

Головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2, про що склав відповідний акт № 377/1007 від 30.06.2016 року (а.с. 15).

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_2 у 2009 році розібрав частину будівлі до фундаменту та перебудував її без затвердженої в установленому порядку проектної документації та без відповідного документа, що дає право на виконання будівельних робіт.

Приписом № 189-П/1007 від 30.06.2016 головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. вимагає від ОСОБА_2 протягом трьох місяців отримати в установленому порядку правовстановлюючі документи на будівлю корівника № 2 з молочним блоком або отримати відповідний документ, що дає право на виконання будівельних робіт (а.с.16).

Рішенням № 268 від 07.09.2017 Рокосівська сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2139 га. кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, та передала її безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 .

Позивач зареєстрував своє право власності на земельну ділянку площею 0,2139 га. кадастровий номер НОМЕР_1 18.09.2017, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2017 індексний номер 98232003.

Встановлено, що на даній земельній ділянці розташований об'єкт, що самочинно збудований ОСОБА_2, право власності на який він просить визнати в судовому порядку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що збудований самочинно об'єкт є завершеним будівництвом; відповідним рішенням компетентного органу місцевого самоврядування позивачу передано земельна ділянка і право власності не неї зареєстровано у встановленому порядку: відповідач (Рокосівська сільська рада) визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Проте таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналіз норм ЦК України, які регулюють відносини права власності, вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту.

Згідно статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні норми чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», частинами п'ятою та восьмою статті 39 якого встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Позивач у позовній заяві зазначав, що іншого, ніж судовий, шляху виготовлення правовстановлюючого документу на самочинно збудовану будівлю - немає, а отже, ОСОБА_2 не звертався до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області для набуття права власності та введення об'єкту до експлуатації у встановленому законом порядку, а одразу звернувся з позовом про визнання права власності.

Інформація про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об'єкту та вводу його до експлуатації у встановленому законодавством порядку відсутня.

Встановивши, що Приписом № 189-П/1007 від 30.06.2016 головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Полажинець Ю.Ю. від ОСОБА_2 вимагалось протягом трьох місяців отримати в установленому порядку правовстановлюючі документи на будівлю корівника № 2 з молочним блоком або отримати відповідний документ, що дає право на виконання будівельних робіт, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2, здійснивши самочинне будівництво, до компетентних державних органів щодо прийняття забудови до експлуатації та оформлення права власності не звертався, що свідчить про відсутність спору про право. Рокосівська сільська рада не є особою, яка порушила, не визнає чи оспорює права ОСОБА_2 Тому визнання позову цим відповідачем не має правового значення.

Крім того, таке визнання позову суперечить закону. Суд першої інстанції, порушуючи вимоги законодавства, замінив собою органи державної влади, що уповноважені на здійснення оформлення права власності на нерухоме майно, та визнав на нього право власності за позивачем за відсутності між сторонами спору про право цивільне. Суд вийшов за межі своїх дискреційних повноважень та підмінив собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію, причому такий орган - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області - до участі у справі не було залучено.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376 ст. 381, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Хустської місцевої прокуратури Зовдуна Сергія Петровича, в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області - задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 18 квітня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Рокосівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Закарпатської області 1525,05 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.

Головуюча:

Судді: