Справа № 301/235/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, однак такий розірвано. Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Рішенням Іршавського районного суду від 13.12.2010 року відповідача зобовязано до сплати аліментів на утримання сина в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 16.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час відповідач постійно працює по найму, отримує достатні заробітки. У звязку з інфляційними процесами матеріальний стан позивачки погіршився, вона ніде не працює. Водночас відповідач зобовязаний нести витрати по утриманню сина щодо придбання для нього продуктів харчування, одягу, шкільного приладдя, ліків, оздоровлення в санаторіях. На все це коштів у позивачки не вистачає, а добровільно відповідач сплачує лише присуджений розмір аліментів в сумі 400 грн., попри те, що встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку значно зріс.

Просила змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі, визначений рішенням Іршавського районного суду від 13.12.2010 року, та зобовязати відповідача до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, 08.06.2004 року, в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 15.01.2011 року він уклав шлюб із ОСОБА_4, від якого у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Постійного місця роботи він не має, підприємницькою діяльністю не займається, інколи працює на сезонних роботах. Відповідач проживає з батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, які є особами похилого віку і яким він також в міру своїх можливостей надає матеріальну допомогу. Його дружина ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Його доходи на сезонних роботах не є постійними та сталими. Позивачка вказує у позовній заяві, що вона ніде не працює, не зазначаючи при цьому про намагання працевлаштуватися на роботу для отримання певного доходу задля матеріального утримання сина, і жодного разу не повідомляла відповідача про необхідність перегляду розміру витрат на дитину.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, справу розглянути в її відсутність (а.с. 21,38,39).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, в якій просив розглянути справу по суті без нього, у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві (а.с. 20,27, 29,40).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ №025511 від 18.03.2010 року (а.с.10). Дитина проживає з позивачкою. Таке підтверджується і довідкою виконкому Осійської сільської ради №223 від 05.02.2018 року (а.с.7).

На підставі рішення Іршавського районного суду від 13 грудня 2010 року по справі №2-1335/2010 з відповідача в користь ОСОБА_9 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 16.11.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Дане рішення суду набрало законної сили 24 грудня 2010 року.

07 жовтня 2015 року позивачка змінила імя з «Станко Лілія Миколаївна» на «Савко Олеся Миколаївна», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-ФМ №006091 від 07.10.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського РУЮ у Закарпатській області (а.с.11).

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, право вибору способу стягнення аліментів, а також право вимагати зміни способу стягнення аліментів, належить тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто стягувачу аліментів. Враховуючи наведене, позовна вимога щодо зміни способу стягнення аліментів є підставною.

Однак, згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивачка у позовній заяві посилається на те, що відповідач після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі постійно працює по найму, отримує достатні заробітки. У звязку з інфляційними процесами матеріальний стан позивачки погіршився, вона ніде не працює. Присуджених аліментів в сумі 400 грн. не вистачає для забезпечення дитині належних умов проживання: придбання для нього продуктів харчування, одягу, шкільного приладдя, ліків, оздоровлення в санаторіях. Доходи позивачки не дають їй у повні мірі самостійно утримувати сина, забезпечити його всім необхідним.

Просила змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі, визначений рішенням Іршавського районного суду від 13.12.2010 року, та зобовязати відповідача до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, 08.06.2004 року, в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що має на утриманні: дружину ОСОБА_4 (а.с.33), яка доглядає за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3; двох малолітніх дітей від другого шлюбу: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34). Він офіційно ніде не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, є сезонним працівником, тому сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі ? частки від його заробітку, не може.

Суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідач є працездатним, має можливість працювати і отримувати дохід, однак, постійної роботи не має та його доходи не є регулярними, крім дитини, на яку позивачка просить стягувати аліменти, відповідач має на утриманні дружину, яка доглядає за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3, а також ще двох малолітніх дітей від другого шлюбу.

Враховуючи, що відповідач має на утриманні трьох малолітніх дітей, з урахуванням положень ст.ст. 10 ч.1, 182 ч.2, 183 ч.1 та ч.3 СК України, суд вважає змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів з твердої грошової суми на частку від його заробітку (доходу), визначивши частку від заробітку відповідача, що підлягає стягненню на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки (не більше ? частки на трьох дітей), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 141 ч.6, 76-81, 89, 263-265, 352 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів на підставі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2010 року по цивільній справі №2-1335/2010, що був визначений у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн. щомісяця, на стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_10 (паспорт серії ВР №607907, виданий 21 жовтня 2015 року Іршавським РС ГУ ДМС України в Закарпатській області), аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 березня 2018 року.

Головуюча : М. О. Пітерських