Справа 205/5855/16-ц
Провадження 2/206/89/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2018 р. в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту нікчемним,

за участю представника

позивача, адвоката ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

29 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання нікчемним заповіту посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 28.07.2015р. на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частин квартири № 118, що розташована в будинку № 3 по вулиці Юрія Кондратюка (колишня Комунарівська) в місті Дніпро, яка належала ОСОБА_5 (том 1 а.с.3, 77, 119, 223-224).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач посилається на те, що вона є донькою померлого ОСОБА_5. На підставі витягу з державного реєстру речових прав її батько був власником 1/2 частин квартири за адресою м. Дніпро, вул. Комунарівська (ОСОБА_6)АДРЕСА_1. 28.07.2015 року її батько склав заповіт на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого заповідав їй все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі усе те, що буде йому належати на день його смерті. Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в присутності свідків. 20.03.2016 року її батько помер. На день смерті іншого майна крім 1/2 частки даної квартири не мав. Згідно змісту заповіту «... у звязку з фізичною вадою заповідача ОСОБА_5, він не може сам прочитати заповіт, за його дорученням та у його та нотаріуса присутності текст цього заповіту прочитано у голос його свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8...». Свідок ОСОБА_7, яка приймала участь в посвідченні заповіту ОСОБА_5 від 28.07.2015 року та відповідач ОСОБА_2 мають однакове місце реєстрації свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. А згідно довідки № 7043 про склад сім'ї спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 та свідок що був присутній при посвідченні заповіту ОСОБА_7 є членами однієї сім'ї та близькими родичами. ОСОБА_7 являється донькою ОСОБА_2. Тому даний заповіт складено з порушенням вимог щодо його посвідчення і є нікчемним.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у ньому.

Також позивач ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що порушення форми та порядку посвідчення заповіту являє собою неврахування будь-яких імперативних вимог закону, підзаконних актів щодо складання заповіту. Вона вважає, що саме такі порушення були допущенні при посвідченні заповіту, оскільки був порушений порядок його посвідчення при свідках, що встановлений нормами цивільного законодавства. Крім того, довідка № 7043 про склад сімї, що була видана Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради є належним та допустимим доказом по даній справі. Саме цей письмовий доказ достовірно підтверджує факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є зокрема членами однієї сімї, і тому будучи свідком при нотаріальному посвідченні оспорюваного заповіту ОСОБА_7, було порушено вимоги норм цивільного законодавства щодо порядку посвідчення заповіту, що дає підстави для того, щоб вважати даний заповіт нікчемним. Також ні відповідачем, ні його представниками не було надано суду жодного доказу, який би спростовував той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є членами однієї сімї або ж близькими родичами. В силу вищенаведеного, вважає, що позовні вимоги позивача, що викладені в уточненнях № 3 від 25.09.2017 року є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню (том 1 а.с.236-237).

Представник відповідача ОСОБА_2, за довіреністю ОСОБА_9 надала до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що як вбачається з заповіту ОСОБА_5 особу якого встановлено, дієздатність перевірено, на випадок своєї смерті заповідав ОСОБА_2 все належне йому майно і у зв'язку з фізичною вадою, як зазначено у тексті заповіту - заповідач не може самостійно підписати заповіт, тому на його прохання і в його присутності текст заповіту підписано ОСОБА_10, а при посвідченні заповіту присутні запрошені заповідачем свідки, на підставі ст. 1253 ЦК України. Особу ОСОБА_10, яка підписала заповіт у присутності нотаріуса встановлено, дієздатність перевірено. Заповіт складено, підписано та посвідчено у приміщенні нотаріальної контори. Заповіт до підписання зачитано свідками вголос та підписано ними. Цей заповіт на прохання заповідача записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Заповіт записаний нотаріусом зі слів ОСОБА_5 за його дорученням, у його та нотаріуса присутності, текст заповіту підписано ОСОБА_10. Заповіт повністю прочитаний заповідачем до його підписання у присутності запрошених ним свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Особи свідків, які прочитали заповіт уголос до його підписання і поставили на заповіті свої підписи, встановлено, їх дієздатність перевірено. Таким чином, заповіт, котрий позивачка має намір визнати недійсним, відповідає вимогам законодавства, зокрема, але не виключно ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину (заповіту), а саме: зміст заповіту не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Померлий ОСОБА_5, який склав заповіт, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення ОСОБА_11 було вільним і відповідало його внутрішній волі. Заповіт вчинений та посвідчений у формі, встановленій законом. Складання заповіту було спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлено ним. Таким чином, при складанні, підписанні та посвідченні заповіту були виконанні всі умови діючого законодавства України. Крім того, в момент вчинення правочину, а саме складання померлим ОСОБА_5 заповіту, як розпорядження на випадок своєї смерті щодо належних йому прав та обовязків та посвідчення його нотаріусом останній повністю усвідомлював значення своїх дій, міг керувати ними та його волевиявлення було вільним і відповідало його внутрішній волі. ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_10, з якою протягом останніх років життя проживав померлий ОСОБА_5. Крім того відносини померлого з позивачкою ОСОБА_1 були дуже складними та напруженими, вони постійно сварилися, а протягом останніх років майже не спілкувалися. Таким чином, протягом останніх років життя ОСОБА_5 його утриманням, постійною допомогою та доглядом займатися виключно ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_10. Крім того, позивачка не заперечує, що останні роки свого життя заповідач проживав разом з ОСОБА_10 та доглядали за ним саме остання та ОСОБА_2. Враховуючи вищевикладене, зміст заповіту не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача. У задоволенні позову просить відмовити (том 1 а.с.225-228).

Представники відповідача - ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

02 серпня 2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі відкрито провадження та призначено до розгляду (том 1 а.с.9).

14 вересня 2016 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову (том 1 а.с.33).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (том 1 а.с.37).

13 лютого 2017 року до участі у справі залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (том 1 а.с.99).

27 червня 2016 року представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_12 подано до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про передачу справи за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська (том 1 а.с.160).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року, яка набрала чинності 04.07.2017 року цивільну справу передано по підсудності на розгляд до Самарського районного суду м. Дніпропетровська (том 1 а.с.181, 183).

14 липня 2017 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та призначено справу до судового розгляду (том 1 а.с.185).

31 серпня 2017 року, позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяви про витребування доказів (том 1 а.с.196-211).

Ухвалою від 31 серпня 2017р. заяву представника позивача ОСОБА_13 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним задоволено. Витребувано з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради довідку (станом на 28.07.2015 року) про склад сім'ї осіб зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 - Данченка АДРЕСА_2. Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області витяг з реєстру про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії АН993286 виданий Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 26.09.2011 року) (том 1 а.с.214).

13 грудня 2017 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду заяву про витребування доказів (том 2 а.с.11-12).

Ухвалою від 13 грудня 2017р. заяву представника позивача ОСОБА_4 задоволено. Витребувано у Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області належним чином завірені копії актового запису про шлюб №229 від 27.08.2011 року а також належним чином завірену копію заяви ОСОБА_14 та ОСОБА_7 про реєстрацію зазначеного шлюбу, інформацію про те, чи проводилася реєстрація шлюбу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, якщо так, то коли і ким, витребувати належним чином завірену копію актового запису про шлюб та заяви ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 про реєстрацію шлюбу. З Самарського відділу ДМС України у м. Дніпропетровськ заяву, відповідно до якої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 отримала паспорт серії АН993286 виданий Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 26.09.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ДанченкаАДРЕСА_3., заяву відповідно до якої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 отримала, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, паспорт серії АО 115075 виданий Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 01.04.2013 року, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 (том 2 а.с.15).

Ухвалою від 16 січня 2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області належним чином завірену копію актового запису про народження ОСОБА_15, яка народилася в м. Дніпропетровську 19 вересня 1990 року. Витребувано з Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області належним чином завірену копію актового запису про народження ОСОБА_15, яка народилася в м. Дніпропетровську 19 вересня 1990 року. Витребувано з Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області належним чином завірену копію актового запису про народження ОСОБА_15, яка народилася в м. Дніпропетровську 19 вересня 1990 року (том 2 а.с.29).

Третя особа, Друга дніпровська державна нотаріальна контораподала до суду заяву, в якій просили справу слухати за їх відсутності, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства (том 1 а.с.45, 96, 118, 146, 190, 193, 234).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 не використав своє право бути присутнім у судовому засіданні, пояснень до суду не надавав, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України.

Вислухавши доводи та пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, є донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження (том 1 а.с.8).

20 березня 2016 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 682543 від 21 березня 2016 року (том 1 а.с.5).

З наданої Другою дніпровською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 344/2016, заведеної після смерті ОСОБА_5, померлого 20 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, 28 липня 2015 року залишив заповіт на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким заповів останній усе належне його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі усе те, що буде йому належати на день його смерті, і на що він за законом матиме право. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 883 (том 1 а.с.55).

З цього ж заповіту вбачається, що у зв'язку з фізичною вадою заповідача ОСОБА_5, він не може сам підписати заповіт, за його дорученням у його та нотаріуса присутності текст цього заповіту зачитано уголос його свідками: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та підписано ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка зареєстрована та мешкає в м. Дніпропетровську на АДРЕСА_4.

З довідки № 7043 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за ухвалою суду, АДРЕСА_5 до складу сім'ї/зареєстрованих/входять: ОСОБА_2, 13.01.1968р.н., уповноважений власник, ОСОБА_7, 19.09.1990р.н., донька, ОСОБА_16, 16.02.2012р., онука (том 1 а.с.220).

З наданих за ухвалою суду, Самарським районним відділом в місті Дніпрі Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України заяв про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_7 та ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_7, 19.09.1990р.н. одружена з ОСОБА_14, батьки: ОСОБА_17, ОСОБА_18, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_11, змінила прізвище з ОСОБА_17 у зв'язку з одруженням. ОСОБА_2, 13.01.1968р.н., одружена з ОСОБА_19, змінила прізвище з ОСОБА_17 (том 2 а.с.18-19).

З наданої за ухвалою суду, Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, копії актового запису про шлюб № 229 від 27.08.2011 року на ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що 27.08.2011р. ОСОБА_15 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_14) ОСОБА_20, 19 вересня 1990р.н., місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_12, зареєструвала шлюб з ОСОБА_14, 26 грудня 1985р.н. (том 2 а.с.22).

Листом від 27 грудня 2017 року № 3770/14.8-29 Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області повідомили, що неможливо надати копію заяви про шлюб ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у зв'язку з тим, що заяви за цей період списані та знищені на підставі акту списання від 03.08.2015р. за № 01 (том 2 а.с.26).

З наданої за ухвалою суду, Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, копії актового запису про народження № 773 від 09.10.1190р.н. на ОСОБА_15 вбачається, що батьками останньої зазначені: ОСОБА_21, 16.01.1966р.н. та ОСОБА_17, 13.01.1968р.н. (том 2 а.с.34).

З свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-МР № 688369 від 23 лютого 2013р. ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23 лютого 2013 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_13, прізвище після реєстрації шлюбу присвоєно ОСОБА_19 (том 2 а.с.41).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_19 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_14 і ОСОБА_19 (до реєстрації шлюбу - Олейнік) ОСОБА_22, 13.01.1968р.н., зареєстрований в відділенні відділу реєстрації актів цивільного стану Бежицького району м. Брянська в м. Сельцо, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 23 лютого 2013 року зроблено запис за № 20 розірвано. При державній реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2, яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, залишити прізвище - «Єрмалаєва» (том 2 в.с.42-43).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичним обставинами справи, суд доходить до наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Частинами 2, 3, 4, 5 та 6 ст. 1253 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Підпунктами 1.8. та 1.11. глави третьої (посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування) частини першої (порядок складення заповіту) порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 від 22.02.2012р. визначено, що якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

В ході судового розгляду було встановлено, і ця обставина визнана всіма сторонами, що покійний ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, справді мав фізичну ваду сліпоту, та не міг самостійно прочитати заповіт від 28 липня 2015р. складений від його імені.

Із тексту заповіту від 28 липня 2015р. вбачається, що при підписанні заповіту за незрячого ОСОБА_5 - ОСОБА_23 були присутні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7, яка є рідною донькою особи на користь якої складено заповіт, а саме відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, при складанні, підписанні та посвідченні заповіту було допущено істотне порушення вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р. роз'яснено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, а тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. А п. 16 цієї ж постанови визначено, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини.

Згідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, нікчемний правочин є недійсний через невідповідність вимогам законодавства. Такий правочин недійсний з моменту його вчинення незалежно від того чи визнав його таким суд.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та підтверджені як письмовими доказами у матеріалах справи, так і поясненнями сторін по справі, тому зазначений заповіт слід визнати нікчемним.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 1248, 1253, 1257 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нікчемним заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, посвідчений 28 липня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в реєстрі за №883.

Стягнути із ОСОБА_2 (АДРЕСА_6, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (м.Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд.З кв. 118, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 березня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков