РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2004 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Їх з відповідачем стосунки є незадовільними на протязі довгого часу, причиною чого стали постійні сварки, які безпричинно влаштовував відповідач. З метою збереження сімї вона неодноразово просила відповідача змінити своє ставлення до неї, до своїх обовязків, як чоловіка, як батька до дітей, але він своєї поведінки не міняв, що призвело до повної втрати почуття любові та поваги з її боку. Довгий час вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Відновлювати подружні стосунки вона наміру немає, враховуючи, що подальше їхнє спільне життя є неможливим.

Крім того, відповідач матеріальну допомогу дітям надає нерегулярно та в недостатньому розмірі, хоча працездатний, працює неофіційно, має змогу надавати матерільану допомогу дітям.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2004 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ №079174 виданим 31 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружились 31 липня 2004 року, про що зроблено запис за №846. Прізвища після одруження: чоловіка Никитюк, дружини Никитюк.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

свідоцтвом про народження (повторне) серії І-ГЮ №246876 виданим 21 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_6 народилася 24 січня 2005 року в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис за №319. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

свідоцтвом про народження (повторне) серії І-ГЮ №246877 виданим 21 січня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_7 народився 28 березня 2011 року в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №915. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сімя розпалась, перспектив для збереження сім»ї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки від відповідача не надійшло заперечень того, що після розірвання шлюбу їх спільні з позивачем неповнолітні діти будуть проживати з матір»ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 1944 гривні.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, а також те, що в судовому засіданні відповідач визнав заявлений позивачем розмір аліментів, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними, визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави, а сплачений позивачем судовий збір в частині розірвання шлюбу в розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.110-112,141,160,180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 31 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №846 розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін - дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду 13 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. та 300 грн. адвокатських послуг.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 704,80 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя :