Справа № 548/386/18
Провадження № 2/548/299/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Листопад В.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20 грудня 2014 року вона вступила до реєстрованого шлюбу з відповідачем, ОСОБА_2 Реєстрація шлюбу була проведена у виконавчому комітеті Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, свідоцтво про шлюб серія І КЕ № 126156, видане у Петракіївській сільській раді Хорольського району Полтавської області, про що 20 грудня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 3.

До шлюбу сторони вступили вперше.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3, після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_1.

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серія І КЕ № 215108, видане у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області, про що 10 березня 2015 року складено відповідний актовий запис № 25.

Спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що в сім'ї почали виникати сварки, сторони перестали розуміти одне одного, між ними склалися негативні стосунки. Кожний з них має свої погляди на життя.

Однією сім'єю сторони проживали до початку лютого місяця 2018 року, коли відповідач залишив сім'ю, змінивши місце проживання та місце роботи.

В сім'ю повертатися ні позивач , ні відповідач не мають наміру, на розірвання шлюбу згідні обоє.

Питання про розподіл майна, що відноситься до спільної сумісної власності подружжя, сторони вирішили в добровільному порядку.

Малолітня дочка ОСОБА_5 проживає і буде проживати із позивачем і знаходиться на повному її утриманні і вихованні. Батько дочки не надає, в добровільному порядку, відповідної матеріальної допомоги на її утримання.

За таких обставин збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, сім'я розпалась з вини відповідача, сторони не проживають разом однією сім'єю. Між ними припинені шлюбні відносини, загальне господарство не ведеться, а тому поновлення подружнього життя виключається.

Із позивачем проживає, також, її малолітній син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Прізвище після розірвання шлюбу позивач прохає залишити ОСОБА_4 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, але в заяві прохала суд провести розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, але в заяві прохав суд провести розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав.

З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру.

Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зіст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позовпро розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позовпро розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач ОСОБА_1 скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими,зваженими та обміркованимиі подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.105,109,110,112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_1, і відповідачем, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженцем: Російська Федерація, Краснодарський край, Кущівський район, село Гослепитомник, зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, паспорт: серія МВ № 164409, виданий Липоводолинським РВ УМВС України в Сумській області 25 листопада 2002 року, дата і місце реєстрації шлюбу - 20 грудня 2014 року у виконавчому комітеті Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області по актовому запису за № 3, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - " Кіблицька".

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна