Номер провадження: 22-ц/785/1999/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕМ АЙ-Україна» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року,-

встановила:

12 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕМ АЙ-Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми у гривні, яка еквівалентна 11570,00 дол. США відповідно офіційного курсу НБУ на день фактичного стягнення або сплати (повернення) цих грошових коштів, та про стягнення трьох процентів річних від гривневого еквіваленту 11570,00 дол. США по курсу НБУ (26,35 грн. за 1 дол. США) на 29.05.2017 р., що дорівнює 304869,50 грн. за час її прострочення з 16.11.2016 р. по 29.05.2017 р у розмірі 4886,26 грн.

Посилаючись на те, що відповідач невиконав своїх грошових зобов'язань щодо повернення грошових коштів згідно укладеного між сторонами 06.09.2016 р. додатку №1 до договору про взаємне виконання зобов'язань від 18.05.2016 р.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕМ АЙ-Україна».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ ЕМ АЙ-Україна» заборгованість у загальному розмірі 311449 грн. 29 коп. ( 306563,02 грн. + 4886,26 грн. ) та у відшкодування судових витрат 5446 грн. 34 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши пдстави апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне залишити її без задоволення.

Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляцйну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В червні 2017 року ТОВ «ПІ ЕМ АЙ-Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми у гривні, яка еквівалента 11570,00 дол. США відповідно офіційного курсу НБУ на день фактичного стягнення або сплати (повернення) цих грошових коштів, та про стягнення трьох процентів річних від гривневого еквіваленту 11570,00 дол. США по курсу НБУ (26,35грн. за 1дол.США) на 29.05.2017 р., що дорівнює 304869,50грн., за час її прострочення з 16.11.2016 р. по 29.05.2017 р. у розмірі 4886,26 грн., посилаючись на невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо повернення грошових коштів згідно укладеного між сторонами 06.09.2016 р. додатку № 1 до договору про взаємне виконання зобов'язань від 18.05.2016 р.

Відповідач ОСОБА_2 не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 18.05.2016 р. між ТОВ «ПІ ЕМ АЙ-Україна» як продюсером та ОСОБА_2 як артистом або виконавцем було укладено договір про взаємне виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору предметом цього договору є домовленість продюсера та артиста про взаємне виконання зобов'язань, в порядку, встановленому цим договором, а саме діяти в цілях розвитку творчої кар'єри артиста, його просування і становлення як артиста, в різних сферах шоу-бізнесу та індустрії розваг, в тому числі на музичному ринку (промоушн).

06 вересня 2016 року сторони уклали додаток № 1 до договору про взаємне виконання зобов'язань від 18.05.2016 р., відповідно до п. 1 якого сторони за взаємною згодою припиняють повну дію договору за наступними умовами :

-виконавець погоджується з сумою витрат, понесених продюсером в межах договору в розмірі 19635,00 дол. США;

-виконавець та/або представник виконавця беруть на себе обов'язок щодо виплати продюсеру компенсації за витрачені кошти в межах договору в сумі 19635,00 дол. США наступним чином : 6545,00 дол. США - до 15.09.2016 р., 6545,00 дол. США - до 15.10.2016 р., 6545,00 дол. США - до 15.11.2016 р.

30 вересня 2016 року відповідач повернув позивачу грошові кошти у розмірі 6545,00 дол. США відповідно до прибуткового касового ордеру № 1 від 30.09.2016 р.

30 грудня 2016 року відповідач повернув позивачу грошові кошти у розмірі 500,00 дол. США відповідно до прибуткового касового ордеру № 2 від 30.12.2016 р.

16 лютого 2016 року відповідач повернув позивачу грошові кошти у розмірі 520,00 дол. США відповідно до прибуткового касового ордеру № 3 від 16.02.2016 р.

05 травня 2017 року відповідач повернув позивачу грошові кошти у розмірі 500,00 дол. США відповідно до прибуткового касового ордеру № 3 від 05.05.2017 р.

Однак, після 05.05.2017 р. відповідач перестав повертати кошти позивачу відповідно до умов укладеного між ними 06.09.2016 р. додатку № 1 до договору про взаємне виконання зобов'язань від 18.05.2016 р., в зв'язку з чим станом на дату судового розгляду даної справи заборгованість відповідача перед позивачем за додатком № 1 від 06.09.2016 р. до договору про взаємне виконання зобов'язань від 18.05.2016 р. становить 11570,00дол.США;(19635,00дол.США545,00дол.США+500,00дол.США+520,00дол.США+500,00дол.США) =11570,00 дол. США).

За приписами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Еквівалент суми 11570,00 дол. США, за курсом НБУ (2649,6372грн. за 100,00дол.США) на 15.11.2017 р., дорівнює 306563,02 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, відповідно до якого три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 11570,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (26,35грн. за 1 дол.США) на 29.05.2017 р. дорівнює 304869,50 грн., за період прострочення з 16.11.2016 р. по 29.05.2017 р. становлять 4886,26 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 5446,34 грн. (4646,34грн.+800,00грн.), пов'язані із сплатою судового збору.

Посилання апеляціяйної скарги на те, що позивачем не підтверджено розмір витрат, проведених ним на виконання договору про взаємне виконання зобов'язань, а також що додаток № 1 до договору він (відповідач) підписав під впливом помилки, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки відповідач питання про недійсність договору та додатку № 1 до нього не ставив, більш того погодився з умовами цих договорів і частково їх виконав у добровільному порядку.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 375; 381-384; 386; 390 ЦПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинностінегайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 05 березня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Т.В. Цюра