Справа № 369/7665/18
Провадження № 2/369/2975/18
12.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
секретаря Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2015 року. В даний час вони проживають окремо. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не регулярно, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом.
Крім того, в даний час вона не працює та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько дитини має також і надавати їй до досягнення дитиною трьох років.
Просила суд стягнути з ОСОБА_2А на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача.
У судове засіданні позивачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що 03 листопада 2015 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-ЕЛ №182232, виданого Носівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.
За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 27 червня 2018 року.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
З огляду на те, що неповнолітня дитина проживає з матір'ю і знаходяться на її утримання, вартість речей першої необхідність, вік, стан здоровя дитини,суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно, що забезпечить утримання дитини відповідно до її віку. У матеріалах справи відсутні докази неможливості сплати аліментів у заявленому розмірі.
Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
За ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка має на утриманні малолітню дитину, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідач зобовязаний утримувати також і позивачку до досягнення дитиною трьох років. Відповідач до суду не зявився, заперечень щодо заявленого розміру аліментів на утримання дружини не надав, тому суд визначає розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 1500 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 червня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ї утримання у розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот грн.) до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, починаючи з 27 червня 2018 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: Чернігівська область, Носівський район, с.Степове, вул.Леніна, 24, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С.Пінкевич