Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2018 Справа №607/11773/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.

з участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4, просять визнати за позивачами право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0148 по вул. Галицька, 15 «б» в місті Тернополі, яка належала померлій ОСОБА_5. ОСОБА_6 мотивовано тим, що позивачі успадкували житловий будинок на вказаній земельній ділянці, а тому в силі 120 Земельного кодексу набули право власності на неї, однак не можуть такого права оформити.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення.

Ухвалою судді від 25 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачі не зявилися, їх представник адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою проводити розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просить проводити засідання в його відсутності та позов задовольнити.

Судом встановлено наступні обставини.

20 травня 2016 року померла ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №207661 видане 21 травня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Після її смерті 02 грудня 2016 року Першою тернопільською нотаріальною конторою заведено спадкову справу №964/2016

За життя померла склала заповіт, який посвідчений 27 серпня 2007 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, відповідно до якого ОСОБА_5 на випадок смерті заповіла належну їй частину житлового будинку №1 по вул. Галицька, 15-б в рівних частках ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а належний їй автомобіль ВАЗ 2101 та інше майно заповіла ОСОБА_4.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №964/2016 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2017 року виданих державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори у спадковій справі №964/2016 ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2017 року сформованих нотаріусом Першої тернопільської нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 оформили та зареєстрували за собою право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 20 травня 2016 року по 1/6 частки житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд №15б по вулиці Галицькій в місті Тернополі.

Крім того ОСОБА_5 на підставі державного акту серії Р1 №642880 виданого Тернопільською міською радою 03 січня 2002 року належала земельна ділянка кадастровий номер :07:001:0148 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15б для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, нормативно-грошова оцінка якої станом на 20 червня 2018 року становить 245495 грн.

Відповідно до довідки ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 23 липня 2018 року №909 на земельній ділянці кадастровий номер :07:001:0148 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15б розташовані ? частина житлового будинку, сарай , гараж, альтанка, вимощення, огорожа.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 14.12.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0500 га кадастровий номер :07:001:0148 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15б.

Дослідивши докази суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити виходячи із такого.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеній у справі №6-841 цс 16 від 15 травня 2017 року, зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16 квітня 2004 року, відповідно до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, у разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, та спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку.

Згідно ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Тому, враховуючи те, що позивачі, у звязку із успадкуванням частки житлового будинку №1 по вул. Галицька, 15-б, в силу закону набули право власності на частки земельної ділянки, на якій розташований будинок, однак не можуть оформити свої права власника в нотаріальній конторі, а також враховуючи визнання позову відповідачем, таке визнання не суперечить закону та не зачіпає права інших осіб, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на частки по 1/3 на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,0500 га кадастровий номер :07:001:014 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15б.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 16,392,368,370, 1217, 1218, 1223 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (вул. Галицька, 15 б кв.1, місто Тернопіль, ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :07:001:0148 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15 б для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_2 (вул. Галицька, 15 б кв.1, місто Тернопіль, ІПН НОМЕР_2) право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :07:001:0148 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15 б для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_3 (вул. Галицька, 15 б кв.1, місто Тернопіль, ІПН НОМЕР_3) право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :07:001:0148 за адресою м. Тернопіль, вул. Галицька, 15 б для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяОСОБА_6