справа № 208/7101/17
№ провадження 2/208/1137/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Корнієнко К.Є.,

За участі:

Представника позивача ОСОБА_1,

Відповідача ОСОБА_2,

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю», суд

встановив:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою ОСОБА_2 «про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю», просила суд:

- визнати житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м., Б-1 глиновальковий сарай, В-1 шлакоблоковий сарай, Д-1 дощатий душ, № № 1, 2 огорожі, № 3 зливна яма, № 4 водопровід, І тротуар, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га кадастровий номер НОМЕР_3, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого від 05.01.2012 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., в реєстрі № 23, - спільним сумісним майном - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1);

- визначити частку у праві спільного сумісного майна - житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м., Б-1 глиновальковий сарай, В-1 шлакоблоковий сарай, Д-1 дощатий душ, № № 1, 2 огорожі, № 3 зливна яма, № 4 водопровід, І тротуар, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га кадастровий номер НОМЕР_3,

- за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) , в розмірі 1/2 частки;

- за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1), - в розмірі 1/2 частки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2011 року вона із позивачем ОСОБА_5 уклали шлюб.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинска Дніпропетровської області від 08.11.2017 року шлюб між сторонами розірваний.

05.01.2012 року, перебуваючи у шлюбі з позивачем, відповідач придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 56,2 кв. м, однак після укладення договору купівлі-продажу такого будинку державної реєстрації нерухомого майна не здійснив.

На момент звернення до суду відповідач право спільної сумісної власності на придбаний у шлюбі будинок не визнає, тому позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вислухав сторони, вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані позивачем, суд приходить до наступного:

23.12.2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 898 (а. с. 8).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинска Дніпропетровської області від 08.11.2017 року шлюб між сторонами розірваний (а. с. 9).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.01.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., реєстровий № 23, укладеного між ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8, як продавцем, та відповідачем ОСОБА_2, як покупцем, останній придбав житловий будинок будинок АДРЕСА_1 загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 37, 5 кв.м., Б-1 глиновальковий сарай, В-1 шлакоблоковий сарай, Д-1 дощатий душ, № № 1, 2 огорожі, № 3 зливна яма, № 4 водопровід, І тротуар, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га кадастровий номер НОМЕР_3.

Будинок придбаний ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі із позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок придбаний подружжям, за спільні кошти, про що в судовому засіданні не заперечував відповідач. Тому, з урахуванням вищенаведених норм, позовні вимоги ОСОБА_9 підлягають задоволенню, будинок підлягає визнанню спільною власністю, та, з урахуванням принципу рівності часток співвласників, - визначенню по ? частки вказаного будинку за ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується чеком від 12.12.2017 року (а. с. 1).

Оскільки позов вирішений судом на користь сторін в рівній мірі, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 320 грн., що складає половину від сплаченого ОСОБА_3 суми судового збору.

Керуючись вимогами 41 Конституції України, ст.ст. 65, 70, 71 СК України, ч. 2 ст. 370, ч. 3 ст. 368, ст. 392 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю» - задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 37, 5 кв.м., Б-1 глиновальковий сарай, В-1 шлакоблоковий сарай, Д-1 дощатий душ, № № 1, 2 огорожі, № 3 зливна яма, № 4 водопровід, І тротуар, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га кадастровий номер НОМЕР_3, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого від 05.01.2012 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., в реєстрі № 23, - спільним сумісним майном - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1).

Визначити частку у праві спільного сумісного майна - житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 37, 5 кв.м., Б-1 глиновальковий сарай, В-1 шлакоблоковий сарай, Д-1 дощатий душ, № № 1, 2 огорожі, № 3 зливна яма, № 4 водопровід, І тротуар, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га кадастровий номер НОМЕР_3,

- за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) , в розмірі 1/2 частки ;

- за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1), - в розмірі 1/2 частки.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок у відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.