Справа № 584/610/18
Провадження № 2/584/380/18
УХВАЛА

11.05.2018 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Толстой О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовувала тим, що нею подано до Путивльського районного суду Сумської області позов до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

В звязку з тим, що позивач не має доступу до помешкання відповідача, де зберігається спірне майно, та задля забезпечення виконання судового рішення відносно спірного майна в майбутньому, просила вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт шляхом заборони його відчуження на телевізор, компютер персональний в комплекті, компютерний стіл та інше майно, яке знаходиться в квартирі, яка належить відповідачу, за адресою АДРЕСА_1. Ухвалу суду для виконання направити до Путивльського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області, а також просила надати дозвіл на примусове проникнення у вище вказану квартиру в разі відсутності згоди відповідача.

Вивчивши матеріали заяви, дійшов висновку, що така заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору.

Як розяснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно, яке знаходиться у відповідача, оскільки у випадку його відчуження існує ризик виникнення труднощів щодо виконання рішення суду в разі задоволення позову про реальний поділ цього майна.

Зазначений вид забезпечення позову відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України, є співмірним із заявленими позовними вимогами та гарантує виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Оскільки згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, накладення арешту на спірне майно не порушує прав володіння та користування вказаним майном і такий захід забезпечення підлягає скасуванню у разі відмови позивачу в задоволенні позову.

В той же час, заява в частині надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2, задоволенню не підлягає в силу ст. 439 ЦПК України, якою визначено, що питання примусового проникнення до житла боржника розглядається виключно за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на :

- телевізор «Toshiba» ж/к діагональ 32 дюйма, придбаний у 2010 році, вартістю 6000 грн.;

- компютер персональний в комплекті (системний блок, монітор, клавіатура, оптичний маніпулятор «мишка», аудіоколонки), придбаний орієнтовно у 2007 році, вартістю 7500 грн.;

- компютерний стіл, придбаний у 2009 році, орієнтовною вартістю 2400 грн.;

- меблеву стінку на 5 секцій, придбану у 2001 році, вартістю 12 тис. грн..;

- кондиціонер, придбаний у 2011 році, орієнтовною вартістю 5500 грн.;

- пилосос «Samsung», придбаний у 2008 році, вартістю 3000 грн.;

- комод на 4 ящика, придбаний у 2014 році, вартістю 2000 грн.;

- диван «Малютка», придбаний у 2006 році, вартістю 5000 грн.;

- холодильник «NORD-241», придбаний у 2003 році, вартістю 5300 грн.;

- бойлер «Ferroli», придбаний у 2008 році, вартістю 2200 грн.;

- пральну машину «Indesit» з верхнім завантаженням, придбана, у 2006 році, вартістю 6200 грн.;

- газову плиту «Greta» білого кольору, придбану у 2006 році, вартістю 3300 грн.;

- витяжку кухонну, придбану у 2011 році, вартістю 1100 грн.;

- кухонний куток (стіл, диван та дві табуретки), придбаний у 2009 році, вартістю 3200 грн.;

- фотоапарат цифровий «Kodak», придбаний у 2009 році, вартістю 2700 грн.;

- DVD-програвач «LG», придбаний у 2006 році, вартістю 500 грн.;

- праску парову «Saturn», придбану у 2010 році, вартістю 400 грн.;

- кавоварку «Saturn», придбану у 2008 році, вартістю 550 грн.;

- тостер, придбаний у 2003 році, вартістю 400 грн.;

- міксер, придбаний у 2002 році, вартістю 400 грн.;

- супутникову антену з тюнером, придбану у 2012 році, вартістю 1200 грн.;

- прилад для вимірювання артеріального тиску, придбаний у 2016 році за 520 грн.;

- посуд (каструлі 8 штук, маленькі тарілки 30 штук, ложки столові 12 штук, вилки 12 штук, тарілки глибокі 12 штук, сервізи чайні 4 штуки, кофейний сервіз 1 штука, набір стаканів 3 штуки, сковорідки 4 штуки, сельодочниця 4 штуки, салатниця 3 штуки, мясорубка ручна 1 штука), загальною вартістю 2000 грн.,

яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає врученню стягувачу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, мешканка Сумської області, м. Путивль, провул. Різницький, 13/2).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через Путивльський районний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя : підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3