Справа № 185/3553/18
Провадження № 2-з/185/38/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення позики.

15 травня 2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якому він просить суд накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 5980 кв.м, що знаходиться на території Павлоградської сільської ради, що належать на праві власності відповідачу, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Розглянувши заявлену вимогу та доводи заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 268 988 грн., з яких 229 905 грн. позика та 39 083 грн. проценти від суми позики.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 5980 кв.м. приватизована, згідно Державного акту № 438/98, виданого 06.02.1998р. Привовчанської сільрадою. Загальна вартість нерухомого майна 52140 грн.

Таким чином, заявлений позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належить відповідачу, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, і адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, та також того, що вказане нерухоме майно перебуває у володінні відповідача, який не позбавлений розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, то невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому на вказане нерухоме майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 5980 кв.м, (Державний акт № 438/98, виданий 06.02.1998р. Привовчанської сільрадою), що знаходиться на території Привовчанської сільської ради, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса проживання АДРЕСА_1).

Копію ухвали направити до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя: В. О. Головін