АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1805/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2016 року, постановлену під головуванням судді Токової С.Є., у справі за скаргою ОСОБА_3, зацікавлені особи: Соснівський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Чухрій Дмитро Олександрович на дії та бездіяльність державних виконавців, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців. Скарга обґрунтована тим, що протягом тривалого часу, починаючи з 2010 року, боржник ОСОБА_6 не виконує рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2010 року по виконавчому листу № 2-2350 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 40 000 доларів США.

Постановою державного виконавця від 16 жовтня 2015 року змінено стягувача з ОСОБА_3 на ОСОБА_5

29 грудня 2015 року до Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції надійшов висновок суб'єкта оціночної діяльності про вартість домоволодіння від 24 листопада 2015 року.

Рішення суду державними органами виконавчої служби не виконується. За період з листопада 2015 року по квітень 2016 року до матеріалів виконавчого провадження доступу стягувачу не надавалось з посиланням на різні причини.

11 квітня 2016 року при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження скаржником встановлено, що було незаконно знято арешт зі спільного майна боржника та її чоловіка.

18 квітня 2016 року ОСОБА_5 подав до Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції заяву, в якій просив повідомити причини тривалого невиконання рішення суду від 07 червня 2010 року, на яку отримав відповідь, що деякі дії по виконанню рішення суду вчинюються.

Отримавши висновок про оцінку майна боржника, державний виконавець усіляко уникає виконання рішення суду, чим спричиняє пропущення терміну для передачі матеріалів даного виконавчого провадження для подальшого проведення прилюдних торгів.

На підставі викладеного скаржник просив суд визнати дії та бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції незаконними та неправомірними і зобов'язати усунути порушення при здійсненні виконавчого провадження шляхом проведення реалізації нерухомого майна боржника у порядку та спосіб, визначений законодавством України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2016 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним даним та підтверджуючим документам у справі просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення суду, яким скаргу задовольнити. Зокрема зазначає, що держава несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень, при цьому відмова у задоволенні скарги є порушенням норм Конституції та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Рішення суду не виконується з 2010 року і державний виконавець не вчиняє дій на його примусове виконання та навпаки вчиняє дії, які унеможливлюють його виконання.

У поданому Соснівським ВДВС міста Черкаси запереченні на апеляційну скаргу, ДВС заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважають, що державним виконавцем вчинені всі дії направлені на виконання рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 листопада 2018 року ОСОБА_5 замінений правонаступником ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону, вчинені в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Соснівському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 22766314 з примусового виконання виконавчого листа №2-2350 від 10 листопада 2010 року виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 40 000 доларів США боргу та 1820 гривень судового збору.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, зазначене виконавче провадження відкрито 16 листопада 2010 року.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час відкриття виконавчого провадження, встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Такі дії передбачені частинами 2, 3 вказаної статті, при цьому відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Таким чином, для вирішення поданої скарги, необхідно встановити не тільки які заходи примусового виконання рішень вживались державним виконавцем направлених на виконання рішення суду, а ще їх неупередженість, своєчасність та повність.

Частинами 1,5 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була постановлена державним виконавцем 9 грудня 2010 року, тобто через місяць після відкриття виконавчого провадження. З вказаної постанови вбачається, що було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_6, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою вул..С.Волкова 203 в м.Черкаси (а.с.8), оцінка вказаного майна проведена 24 листопада 2015 року (а.с.11,12), тобто більше ніж через 5 років після відкриття провадження, докази вчинення державним виконавцем подальших дій направлених на реалізацію вказаного майна і відповідно виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні, як відсутні докази неодноразового призначення державним виконавцем суб'єкта оціночної діяльності, передачі майна на реалізацію, а ухвала суду, на яку посилається ДВС в запереченні, про зупинення реалізації арештованого майна, датована 9 квітнем 2013 року, тобто через 2 роки 5 місяців після відкриття виконавчого провадження, а тому жодним чином не перешкоджала, у шестимісячний строк визначений законом, вчинити дії направлені на виконання рішення суду.

Також не відповідає фактичним обставинам справи, зазначена ДВС в запереченні, та обставина, що реалізації будинку перешкоджала реєстрація малолітньої особи, оскільки вказана обставина спростовується ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 червня 2012 року (а.с.3,4), якою встановлений факт відсутності реєстрації права користування в належному боржнику ОСОБА_6 домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 неповнолітньої ОСОБА_7

Подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6, направлене державним виконавцем до суду в листопаді 2011 року та розглянуте судом 22 грудня 2011 року, про що постановлена ухвала (а.с.23,24), тобто через рік після відкриття провадження у справі, а подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника подано та розглянути судом 24 грудня 2012 року, тобто через два роки після відкриття провадження.(а.с.25)

09 вересня 2014 року будинковолодіння по АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, було зареєстровано за іншим власником, в зв'язку з чим реалізувати будинок на прилюдних торгах в даний час неможливо.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у їх взаємозв'язку із наведеними вище нормами матеріального права, оцінивши в сукупності та кожен окремо подані сторонами докази, виходячи з мети забезпечення ефективності судового захисту, суд приходить до висновку, що бездіяльність державного виконавця є очевидною з огляду на те, що ним не в повному обсязі та не вчасно вчинювались виконавчі дії, спрямовані на належне та повне виконання судового рішення, що вже виконується майже вісім років і по теперішній час залишається не виконаним.

Оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (ст..1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час відкриття виконавчого провадження), то такі дії (бездіяльність) державної виконавчої служби привели до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи у розумний строк.

Окрім цього частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час відкриття виконавчого провадження, встановлено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право втому числі ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження.

Не дивлячись на вказану норму права, замість повідомлення стягувача про місце, дату та час в який він міг би реалізувати зазначене право та ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження , державна виконавча служба повідомила його про забезпечення цього права в прийомні дні (щопонеділка), чим неправомірно обмежила вище вказане право ОСОБА_5 (а.с.26)

Разом з тим, суд не може зобов'язати державного виконавця усунути порушення шляхом проведення реалізації нерухомого майна боржника, оскільки в судовому засіданні встановлено, що таке майно належить іншій особі, а не боржнику, а законність набуття останнім такого майна у власність не є предметом розгляду в даній справі.

Суд першої інстанції вказані обставини та норми права не врахував, а тому помилково прийшов до висновку про відмову в задоволенні поданої скарги.

Керуючись ст..ст.368,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2016 року - скасувати.

Постановити нове рішення яким:

Скаргу ОСОБА_3, зацікавлені особи: Соснівський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Чухрій Дмитро Олександрович на дії та бездіяльність державних виконавців - задовольнити частково.

Визнати дії та бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції щодо виконання виконавчого листа №2-2350, виданого 10 листопада 2010 року на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкас від 7 червня 2010 року - неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, на виконанні якого перебуває виконавчий лист №2-2350, виданий 10 листопада 2010 року на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкас від 7 червня 2010 року вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії направлені на виконання вказаного рішення суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 22 листопада 2018 року.

Судді