Дата документу 21.11.2018 Справа № 317/5182/14-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний номер 317/5182/14-ц Головуючий у 1 інстанції Громова І.Б.
Номер провадження 22-ц/807/101/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Воробйової І.А.,

Бєлки В.Ю.,

Суддів: Онищенка Е.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну « Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року в складі судді Громової І.Б. у справі за позовом Концерну « Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення вартості спожитої теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року до суду звернувся Концерн « Міські теплові мережі» з позовом до ОСОБА_3, про стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії на суму 45488 грн. 10 коп.

15.03.2016 року Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району уточнив свої позовні вимоги, вказавши співвідповідачем ОСОБА_4.

01.06.2016 року Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району уточнив свої позовні вимоги, зазначивши співвідповідача ОСОБА_5

Ухвалою суду від 16.11.2016 року за клопотанням позивача частина позовних вимог Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району, а саме стягнення з ОСОБА_5 вартості спожитої теплової енергії за період з 13.11.2016 року по квітень 2016 року була залишена без розгляду.

В останнє позовна заява Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району уточнювалася 16.11.2016 року.

В своїй позовній заяві Концерн «Міські Теплові Мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району посилається на те, що 15.04.2014 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за відпущену теплову енергію за періоди: з лютого 2011 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року в сумі 45 488,10 гривень.

16.06.2014 року Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області №317/2606/14-ц, судовий наказ №317/1617/13-ц був скасований. Після скасування судового наказу позивач звернувся до суду з тими ж вимогами в позовному провадженні. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_3 займає нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі права приватної власності, що підтверджується договором купівлі - продажу від 04.09.2006 року, а тому відповідно користується послугами постачання теплової енергії, які надає в свою чергу користувачам Концерн «Міські теплові мережі». Система опалення приміщень, які займає відповідач, відокремлена від системи опалення жилого будинку, що підтверджується Актом від 31.03.2011р.

В 2015 році позивачу стало відомо, що власником приміщення XII в підвалі літ.А-3, АДРЕСА_1, з 2011 року є ОСОБА_4, яка не зверталась до позивача як власник приміщення для укладання договору купівлі-продажу теплової енергії. Тому позивач просив суд поновити строк звернення до суду, оскільки відповідач ОСОБА_3 та його представник довгий час приховували та вводили в оману не тільки позивача але і суд про зміну власника приміщення.

Позивачем було відпущено теплової енергії у нежитлове приміщення XII в підвалі літ.А-3, АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 за періоди: з лютого 2011 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по січень 2016 року на суму 73 429,31 гривень. З них, відповідачу ОСОБА_3 було відпущено теплову енергію за період з 01.02.2011 року по 15.02.2011 року на загальну суму 1251,66 гривень, а відповідачу ОСОБА_4 було відпущено теплову енергію з 16.02.2011 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по 12.11.2015 року в сумі 69 461,78 гривень. Вказана заборгованість рахується за відповідачами і по сьогоднішній день.

У зв'язку з вищевикладеним, Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району просить суд стягнути з ОСОБА_3 вартість спожитої теплової енергії за період з 01.02.2011р. по 15.02.2011р. в сумі 1251,66 гривень, а з ОСОБА_4 вартість спожитої теплової енергії за період: 16.02.2011 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по 12.11.2015 року в сумі 69 461,78 гривень та суму судового збору в розмірі 1378,00 гривень з відповідачів пропорційно стягненої суми основного боргу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2017 року Запорізького районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь Концерну МТМ у філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО:313957, ) вартість спожитої теплової енергії за період з 01.02.2011 р. по 15.02.2011р. в сумі 1 251,66 гривень (одна тисяча двісті п'ятдесят одна гривня 66 копійок), а також суму судового збору в розмірі 1378,00 гривень (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник МТМ в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та скасувати в частині відмови в позові та ухвалити нове, яким позов задовольнити в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом згідно договору купівлі-продажу від 04.09.2006р., 04.09.2006р. ОСОБА_3 придбав у власність нерухоме майно: нежиле приміщення ХІІ в підвалі літ.А-3, нежиле приміщення ХІІІ в підвалі літ.А-3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 226,7 кв.м..

З 16.02.2011 року по 13.11.2015 року спірне приміщення знаходилось у власності ОСОБА_4 відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 16.02.2011 року №174 ОСОБА_7

Договір на теплопостачання укладений не був. Вказану обставину не заперечував відповідач та представник позивача заяв щодо припинення постачання теплової енергії на нежитлові приміщення шляхом перекриття та опломбування засувки, яка знаходиться в нежитловому приміщені від ОСОБА_3 на адресу позивача не надходило. Вказану обставину також не заперечували представники відповідачів.

Позивачем було направлено розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідача поштовою кореспонденцією та вимогу на укладення договору на постачання теплової енергії (копії в матеріалах справи).

Відповідач ОСОБА_3 не з'явився до позивача для укладення договору та не здійснив погашення заборгованості за постачання теплової енергії.

Позивачем було відпущено теплової енергії у нежитлове приміщення XІІ в підвалі літ.А-3, АДРЕСА_1, за періоди: з лютого 2011 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по січень 2016 року на суму 73 429,31 гривень. З них, відповідачу ОСОБА_3 було відпущено теплову енергію за період з 01.02.2011 року по 15.02.2011 року на загальну суму 1251,66 гривень, а відповідачу ОСОБА_4 було відпущено теплову енергію з 16.02.2011 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по 12.11.2015 року.

Розрахунок обсягів теплової енергії спожитої нежитловими приміщеннями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та нарахування плати за поставлену теплову енергію проводилось згідно показань будинкового приладу обліку теплової енергії проводилось пропорційно тепловому навантаженню приміщень та затверджених в установленому порядку тарифів.

Представником позивача також надано інформаційну довідку щодо нарахувань будинку за адресою АДРЕСА_1, з якого вбачається про те, що нарахування проведені на приміщення відповідача в сумі із нарахуваннями на інші нежитлові приміщення та квартири становлять загальну суму нарахувань на будинок (помісячно).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 26 червня 2017 року було складено відповідний актовий запис №275 Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.

Згідно з частиною першою статті 37 ЦПК України 2004 року у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25.10.2017 року зупинено апеляційне провадження по справі до залучення до участі у справі правонаступника.

Запорізька районна державна адміністрація надала копію спадкової справи №251/2017 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Згідно з матеріалами спадкової справи ОСОБА_3 04.08.2017 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, а ОСОБА_9 заявою від 04.08.2017 року відмовився від прийняття спадщини.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця у разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, оскільки зі смертю ОСОБА_4 зобов'язання з повернення боргу включаються до складу спадщини, то строки пред'явлення кредитодавцем вимог до спадкоємця боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281, 1282 ЦК України.

Вимога Концерну «МТМ» як кредитора до спадкоємців ОСОБА_4 в матеріалах спадкової справи відсутня, не надано доказів такої вимоги і до апеляційного суду.

За таких обставин, враховуючи не дотримання позивачем вимог ст.ст.1281,1282 ЦК України відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 268,367-368, 374-375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Концерну « Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді:

1

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний номер 317/5182/14-ц Головуючий у 1 інстанції Громова І.Б.

Номер провадження 22-ц/807/101/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Воробйової І.А.,

Бєлки В.Ю.,

Суддів: Онищенка Е.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну « Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року в складі судді Громової І.Б. у справі за позовом Концерну « Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення вартості спожитої теплової енергії, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Концерну « Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Вознесенського району залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: