Справа № 140/1015/18
Пров. № 2/140/670/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

25.04.2018 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОСОК», третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В:

В Немирівський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОСОК», третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

У своїй заяві позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 12.05.2017 року в сумі 3405705 звернути стягнення на предмет застави за договором застави майна, що належить на праві власності сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОСОК».

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, однак такого розрахунку позовна заява не містить.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви до суду, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до п. 8 ч. 3ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

Ч. 9 ст. 83 ЦПК України чітко визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або додаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі або є публічно доступними.

Системний аналіз вищезазначених норм Закону вказує на те, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб при поданні позову повинні зазначити якими саме доказами вони обґрунтовують обставини викладені в позовній заяві, при цьому зазначивши перелік цих доказів та відповідно до положень ст. 83 ЦПК України заздалегідь надіслати (надати) їх копії іншим учасникам справи, надавши при цьому суду підтвердження надсилання (надання) цих копій іншим учасникам справи.

Окрім того, відповідно до ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Надані до позовної заяви позивачем письмові докази не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України

Долучені до позовної заяви документи не посвідчені належним чином (не зазначені прізвище, імя, по батькові особи яка їх посвідчила, дата посвідчення), що позбавляє суд можливості встановити їх належність та допустимість, як доказів.

Суд також зазначає, що відповідно до положень ЦПК України, під відповідачем слід розуміти особу, яка за позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві.

При цьому, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучаються до справи у разі коли рішення може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї зі сторін.

Процесуальні права третьої особи значно вужчі, ніж процесуальні права відповідача, однак позивачем у позові не визначено процесуальні права третьої особи.

Аналізуючи зміст вимог, заявлених позивачем, встановлено, що вони неконкретизовані та не відповідають положенням, встановленим законодавством України.

Відповідно до норм ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», із змісту якої вбачається, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Позовна заява не відповідає зазначеним вимогам.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України заяву необхідно залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОСОК», третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену заяву.

Розяснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Царапора