Справа № 172/255/16-ц
Провадження № 2/172/130/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі:

секретаря судового засідання Глушко О.М.

прокурора Скочка В.А.

представника відповідача 1 ОСОБА_1

представника відповідача 2 ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Васильківка цивільну справу за позовом керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_3, Васильківської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту на право власності на землю та зобовязання повернути земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В

Керівник Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах ГУ Держгеокадастру в області про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Васильківської РДА, визнання недійсним державного акту та зобовязання повернути земельну ділянку.

Прокурор у позові зазначив, що вказана земельна ділянка отримана відповідачем 1 без законних на те підстав внаслідок злочинних дій ОСОБА_4, що підтверджено у ході судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням останнього у 2013 році. Вважав, що за наведених обставин необхідно визнати недійсним розпорядження голови райдержадміністрації про передачу земельної ділянки у власність відповідачу 1, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та зобовязати ОСОБА_3 повернути отриману земельну ділянку державі.

У судовому засіданні представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали та просили суд повністю задовольнити їх.

Представник відповідача 1 просив суд відмовити у задоволенні позову прокурора у повному обсязі оскільки прокурор не обґрунтував яким чином ним отримані матеріали, додані до позовної заяви, не обґрунтував достатнім чином підстави для представництва, фактично підмінив державний орган, що суперечить вимогам чинного законодавства, крім того на час звернення до суду минув строк позовної давності.

Представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечував вважаючи, що Васильківська РДА є неналежним відповідачем у справі, оскільки у кримінальному провадженні вказаний орган мав статус потерпілого, прокурор, заявивши позов в інтересах ГУ Держгеокадастру, отримав матеріали незаконним шляхом, не обґрунтував достатнім чином підстави для представництва, фактично підмінив державний орган, що суперечить вимогам чинного законодавства, на час звернення до суду минув строк позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування своїх позицій суд вважає, що позовна заява прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, прокуратурою Васильківського району Дніпропетровської області 25.02.2011 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Розглядом зазначеної кримінальної справи в суді встановлено, що на підставі рішення сесії Григорівської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання Васильківського району від 09.06.1993 № 12 ОСОБА_5 у постійне користування надано земельну ділянку площею 47,3 га, розташовану на території Григорівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства.

Рішенням Васильківської районної ради народних депутатів № 192/1-ХІІІ від 15.10.1993 року зареєстроване селянське (фермерське) господарство «Труд», засновником та головою якого є ОСОБА_5.

У звязку з особистими обставинами та необхідністю виїхати за межі країни на невизначений термін ОСОБА_5 прийняв рішення про надання довіреності ОСОБА_4

ОСОБА_4 з 25.04.2006 на підставі нотаріально посвідченої довіреності ВСТ № 468624 (далі - Довіреність), виданої засновником та головою СФГ «Труд» ОСОБА_5 був довіреною особою останнього і службовою особою юридичної особи приватного права, як спеціально уповноважена особа на виконання таких функцій в силу спеціально наданих повноважень, чітко визначених вказаною довіреністю.

При цьому представляючи інтереси засновника та голови СФГ «Труд» ОСОБА_5 ОСОБА_4 повинен був керуватись положенням СФГ «Труд» та повноваженнями визначеним у довіреності.

Під час відсутності ОСОБА_5 на території України, ОСОБА_4, помиляючись відносно обсягу своїх прав керуючого справами сільгосппідприємства, незаконно вчинив ряд дій щодо організації переоформлення землі з державної власності у приватну.

У жовтні 2007 року ОСОБА_4 запропонував своїм родичам, втому числі і ОСОБА_3 стати членом СФГ «Труд».

Після цього, 01.11.07, ОСОБА_4 виготовив статут СФГ «Труд» у новій редакції, включивши до нього інформацію про прийняття ряду осіб, серед яких і ОСОБА_3, у члени СФГ «Труд». Зазначений статут не був зареєстрований у встановленому чинним законодавством порядку.

На підставі наданих ОСОБА_4 документів, в тому числі статуту та протоколу загальних зборів членів СФГ «Труд», 09.11.2007 головою Васильківської районної державної адміністрації видано розпорядження № 552-р-07 про надання членам СФГ «Труд», в тому числі ОСОБА_3, дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність у розмірі середнього земельного паю 4,5969 умовних кадастрових гектарів Чаплинської селищної ради із земель СФГ «Труд».

В подальшому, на підставі розпорядження голови Васильківської РДА № 704-р-07 від 28 грудня 2007 року членам СФГ «Труд», в тому числі ОСОБА_3 надано державні акти про право власності на земельні ділянки у розмірі середнього земельного паю із земель СФГ «Труд» Чаплинської селищної ради, що є державною власністю та знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_6

Таким чином, в результаті недбалих дій ОСОБА_4, як довіреної особи засновника та голови СФГ «Труд» ОСОБА_5, які виразились і незаконному включенні до членів СФГ «Труд» себе та родичів, серед яких і ОСОБА_3, із законного користування, володіння і розпорядження держави вибула земельна ділянка загальною площею 47,3 га чим заподіяно суттєву шкоду, яка виразилась у порушенні встановленого законом порядку переходу земель сільськогосподарського призначення з державної власності у приватну.

За результатами розгляду вказаної кримінальної справи Васильківським районним судом 5 вересня 2013 року винесено постанову, якою ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння вказаного злочину у звязку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України факт порушення вимог чинного законодавства під час отримання земельної ділянки рядом осіб, в тому числі ОСОБА_3, встановлений рішенням суду за результатами розгляду кримінальної справи, а тому не підлягає доказуванню у цивільній справі.

Разом з цим суд враховує, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та пятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У справі, яка є предметом розгляду, відповідачами заявлено про застосування позовної давності та відмову у позові з підстави спливу строку позовної давності.

Як встановлено судом саме Васильківською районною державною адміністрацією винесено оспорюване рішення, а тому доводи про те, що про факт порушення державним органам, які мають право представляти інтереси держави у суді стало відомо в будь-який інший пізніший час ніж 28.12.07 не можуть бути взяті до уваги та саме з цієї дати слід починати відлік трирічного строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦПК України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Оскільки держава зобовязана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Зважаючи на викладене у позові слід відмовити у звязку з закінченням перебігу строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 131, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні позову керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_3, Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Васильківської РДА №704-р-07 від 28.12.2007 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобовязання ОСОБА_3 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області за актом приймання-передачі земельну ділянку, розташовану на території Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 7 березня 2018 року.

Суддя І.Г. Битяк