З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
29 жовтня 2018 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Смоляра А.О.
при секретарі Зарубі Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди , -
ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернулось до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 2015 року між дочірнім підприємством Перемога Нова та позивачем укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-22/15ЧК, на підставі якого АТ СГ Ю.БІ.АЙ (на загальних зборах акціонерів 04 квітня 2017 року перейменовано на ПрАТ СГ Ю.БІ.АЙ-КООП) взяло на страхування майнові інтереси Страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням, визначеного в додатку транспортним засобом Great Wall C30 1/5MT Comfort д.н. НОМЕР_1. 02 липня 2016 року по вул. Шевченка-вул. Небесної Сотні, с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю т/з АЗЛК 1406 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та Great Wall C30 1/5MT Comfort д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, в результаті якої транспортні засоби зазнали пошкодження. Вказана ДТП відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм АЗЛК 1406 ОСОБА_1, вина якого підтверджується Довідкою про ДТП та постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2016 року у справі № 707/1632/16-п. Виконуючи зобовязання за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-22/15ЧК, на підставі виставленого рахунку фактури за оплату послуг з проведення відновлювального ремонту т/з Great Wall C30 1/5MT Comfort, позивач перерахував на користь страхувальника страхове відшкодування в розмірі 18 126,00 грн. Враховуючи факт відсутності страхування цивільно-правової відповідальності винної особи відповідача на момент вчинення ДТП, позивач вважає, що набув права вимоги до правопорушника щодо відшкодування страховику страхових витрат внаслідок визнаного страхового випадку в розмірі 18 126,00 грн. Крім того, з метою врегулювання зобовязання з виплати страхового відшкодування в досудовому порядку, позивачем 01 вересня 2016 року та 23 листопада 2017 року на адресу відповідача направлялись листи із пропозицією добровільного відшкодування матеріальних збитків в порядку регресу, понесені позивачем внаслідок страхового випадку, однак на день подання позовної заяви від відповідача не надходило жодної пропозиції з виплати, що стало підставою для звернення до суду з примусового стягнення майнової шкоди.
Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ухвали суду від 06.07.2018 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-22/15ЧК від 15.12.2015 (далі по тексту Договір) Страховик ПрАТ Страхова група Ю.БІ.АЙ на підставі заяви Страхувальника дочірнього підприємства Перемога Нова та Акту огляду, на умовах цього Договору прийняв під страховий захист майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України та повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом, зазначеним у Розділі 3 цього Договору.
У подальшому, сторони зазначеного Договору уклали Додаток № 7 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-22/15ЧК від 15.12.2015, згідно з яким збільшено кількість застрахованих автомобілів на умовах встановлених Договором, а саме додано транспортний засіб марки Great Wall C30 1/5MT Comfort д.н. НОМЕР_1.
Зазначена обставина підтверджується Довідкою № 94952992 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 16), Актом огляду транспортного засобу (а.с. 17).
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_1Г, який перебуваючи у стані алкогольного спяніння порушив Правила дорожнього руху України, що підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.08.2016 у справі № 707/1632/16-п.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина відповідача у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Вирішуючи питання про характер відносин, що виникли між сторонами справи, суд приходить до наступних висновків.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Розрізняють добровільну та обов'язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 18 126,00 грн.
Позивач при зверненні до суду за захистом своїх прав мотивуючи зазначені вимоги на обґрунтування своїх доводів застосовував статтю 1191 ЦК України так і статтю 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно до наведених положень, ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача.
У спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв'язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов'язанні.
Таким чином, до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 Цивільно-процесуального кодекс України, суд,-
Позов - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заява має бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяті днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. А. Смоляр