Провадження № 2/734/78/18 Справа № 734/3347/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю прокурорів Крупина Л.Г., Барінова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про відшкодування за рахунок державного бюджету України матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу держаної влади,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою про відшкодування за рахунок державного бюджету України матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу держаної влади, звернулася ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у якій просить: відшкодувати за рахунок державного бюджету України матеріальну та моральну шкоду, завдану незаконним рішенням (постановами від 24 квітня 2014 року №43069475 про стягнення податкового боргу на суму 10 495, 04 грн., № 43069676 про стягнення податкового боргу на суму 364 301, 75 грн.) органу державної влади відділу ДВС Козелецького районного управління юстиції шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на її користь вказаної шкоди у розмірі реальних збитків, а саме 6 312,91 грн. прямої матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди; стягнути з Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, як правонаступника відділу Державної виконавчої служби Козелецького районного управління юстиції на її користь 5 000 гривень моральної шкоди зас заподіяні їй моральні страждання унаслідок неправомірних дій щодо надсилання їй копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2014 року №43069475 про стягнення податкового боргу на суму 10 495, 04 грн., № 43069676 про стягнення податкового боргу на суму 364 301, 75 грн. лише 25 серпня 2016 року, а також безпідставного відкриття виконавчих проваджень №43069475 та 43069676 за заявами не належного стягувача Козелецької МДПІ ДПС України, яка була припинена 19 серпня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що 24 квітня 2014 року на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» та заяв Козелецької ОДПІ, яка не була стороною у справі №825/1027/13-а та не є стягувачем, про відкриття виконавчих проваджень від 18 квітня 2014 року №389/9/10-022, №388/9/10-022, державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження № №43069475 про стягнення податкового боргу на суму 10 495, 04 грн., № 43069676 про стягнення податкового боргу на суму 364 301, 75 грн. Постановою суду було визнано протиправними та скасовано вищевказані постанови. За період виконання постанов державного виконавця з її пенсії було утримано 6 312, 91 грн. Просить відшкодувати за рахунок бюджету України вищевказану суму. Крім цього, вважає, що незаконними діями органу державної влади, які виразилися у безпідставному утриманні 20 відсотків з її пенсії, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у психологічних, фізичних, душевних стражданнях, яку оцінює у 10 000 гривень, із яких просить стягнути 5 000 гривень із Державної казначейської служби України та 5 000 гривень Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

У судове засідання позивач не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Державної казначейської служби у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення, у яких просить відмовити у позові ОСОБА_1 з мотивів безпідставності.

Прокурор, який вступив у справу з метою захисту інтересів Держави на стороні Державної казначейської служби, у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи безпідставними вимоги ОСОБА_1 про стягнення за рахунок державного бюджету України матеріальної та моральної шкоди. При цьому зазначив, що Державна казначейська служба жодних прав та інтересів позивача не порушувала, не вступала у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавала.

Представник Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не зявився, подавши заяву у його відсутності та заперечення, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів безпідставності.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

23.04.2014 року на підставі Виконавчого листа № 825/1027/13-а, виданого 17.10.2013 року Чернігівським окружним адміністративним судом, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Козелецького районного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №43069475 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь держави податковий борг 10 495, 04 грн., стягувач Держава в особі Козелецької ОДПІ;

23.04.2014 року на підставі Виконавчого листа № 825/1027/13-а, виданого 17.10.2013 року Чернігівським окружним адміністративним судом, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Козелецького районного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №43069476 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь держави податковий борг 364 301, 75 грн., стягувач Держава в особі Козелецької ОДПІ;

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними, скасування постанов та зобовязання вчинити певні дії, було визнано дії ДВС Козелецького районного управління юстиції (правонаступник - Козелецький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області) щодо надсилання ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2014 року № 43069475 про стягнення податкового боргу на суму 10 495, 04 грн.; № 43069676 про стягнення податкового боргу на суму 364 301, 75 грн. лише 25 серпня 2016 року, тобто пізніше ніж наступного робочого дня, що встановлено у частині 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, із змінами, - неправомірними;

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними, скасування постанов та зобовязання вчинити певні дії, було визнано протиправними та скасовано постанови відділу ДВС Козелецького районного управління юстиції (правонаступник - Козелецький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області) про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2014 року № 43069475 про стягнення податкового боргу на суму 10 495, 04 грн.; № 43069676 про стягнення податкового боргу на суму 364 301, 75 грн.;

Листом № 3/09 від 03.08.2017 року Бобровицьке обєднане управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_1 про те, що з її пенсії проводилися відрахування згідно надісланих державним виконавцем шести виконавчих документів та розпоряджень, а саме: 1) Постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій б/н від 10.09.2015 року в розмірі 50 грн.00 коп., які відраховувалися на користь Козелецького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; 2) Постанови про стягнення виконавчого збору б/н від 10.09.2015 року в розмірі 36 430 грн. 18 коп., відраховується на користь Козелецького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; 3) Виконавчого листа №825/1027/13-а від 18.10.2013 року борг в розмірі 364 301 грн. 75 коп., відраховується на рахунок державного бюджету Козелецького району; 4) Постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій б/н від 10.09.2015 року в розмірі 50 грн. 00 коп., які відраховувалися на користь Козелецького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; 5) Постанови про стягнення виконавчого збору б/н від 10.09.2015 року в розмірі 1 049, 50 грн., відраховується на користь Козелецького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; 6) Виконавчого листа № №825/1027/13-а від 18.10.2013 року борг в розмірі 10 495 грн. 04 коп., відраховується на рахунок місцевого бюджету Остерської міської ради Козелецького району. Згідно доданої до листа таблиці, сума, яка була утримана, складає 6 312 грн. 91 коп.

Заслухавши осіб, які зявилися у судове засідання та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про відшкодування за рахунок державного бюджету України матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу держаної влади, підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на ефективний засіб юридичного захисту. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.28 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз'яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст.11 Закону України „Про державну виконавчу службу", ч.2 ст.87 Закону України „Про виконавче провадження", а також з положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

За змістом ст.ст.1173, 1174 ЦК України шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави, незалежно від його вини.

Як встановлено у судовому засіданні, постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2914 року №43069475 про стягнення податкового боргу на суму 10 495,04 грн. та №43069676 про стягнення податкового боргу на суму 364 301, 75 грн. постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року визнані протиправними та скасовані з підстав існування перешкод для відкриття даних виконавчих проваджень.

З огляду на встановлені дослідженими доказами фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що внаслідок неналежного здійснення ВДВС своїх повноважень під час примусового виконання рішення суду, позивач втратив належні йому кошти у сумі 6 312, 91 грн., які відповідно до положень ст. 1173 ЦК України, підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статей 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ст.1173 ЦК шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджуються факти заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Конституційним судом України у рішенні від 03 жовтня 2001 року у справі №1-36/2001 (про відшкодування шкоди державою) зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди у таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Отже, державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - державної виконавчої служби. Тому відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст.25 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів з державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом (ст.1173 ЦК України).

Згідно із п.п.3 п.4 Положення по Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Факт неправомірних дій посадових осіб відділу ДВС встановлено Київським апеляційним адміністративним судом і внаслідок цих дій позивачці заподіяна моральна шкода. При визначені її розміру суд, враховуючи вимоги ст.ст. 23, 1173 ЦК України та характер немайнових втрат позивача, а також конкретну ситуацію, в якій дії відділу потягли за собою безпідставне утримання коштів з пенсії позивача, яка є інвалідом третьої групи, людиною похилого віку, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, виходячи із принципів розумності, справедливості та поміркованості, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і визначає її розмір 2 000 грн.

При цьому суд, оцінивши докази, які надані позивачем, не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з Державної казначейської служби України. Із урахуванням вимог 22 ЦК України та ст.ст.12, 81 ЦПК України, ОСОБА_1 зобов'язана була довести, надавши суду докази відповідно до положень ст.ст. 81, 83 ЦПК України в підтвердження того, що діями Державної казначейської служби України їй було заподіяно моральну шкоду, але ці вимоги не виконала.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 56 Конституції України, ст. 22, 1167, 1173, 1174 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про відшкодування за рахунок державного бюджету України матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу держаної влади задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ДРФО НОМЕР_1), жительки АДРЕСА_1 6 312 (шість тисяч триста дванадцять) гривень 91 коп. завданої матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі гривень) 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя