Провадження № 2/344/4307/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

20 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря Прокопів С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання малолітнього сина, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач») про зміну розміру аліментів на утримання малолітнього сина, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.09.2014 року та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з моменту ухвалення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на той час непрацюючого, аліментів на користь Позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в твердому грошовому розмірі по 700 грн. щомісячно, змінилися економічна ситуація, змінилися потреби дитини, а також матеріальне становище Відповідача, який на даний час є працевлаштованим у ТОВ «Інтелеком», тобто отримує стабільний дохід.

Враховуючи зазначене, Позивач змушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів, в якому просить стягувати з Відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання Відповідача та повернувся на адресу суду із відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним способом повідомлення учасника справи.

Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов до суду не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, Суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Згідно Свідоцтва про народження (повторне) серія І-НМ №366854 від 11 липня 2018 року (а.с. 9) батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Як встановлено Судом, Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.09.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_3, аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, в твердому грошовому розмірі по 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 29.09.2014 року.

На виконання рішення суду по справі 344/8314/2014 видано виконавчий лист від 16.10.2014 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по стягненню аліментних платежів з ОСОБА_3 в розмірі 700 грн. щомісячно, від 11.04.2017 року №4121, виданою Івано-Франківським ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, заборгованість згідно виконавчого листа №344/8314/2014 від 16.10.2014 року станом на 01.03.2017 року складає 18250 грн. (а.с.14-15).

Як зазначила в позовній заяві Позивач, станом на сьогоднішній день неповнолітня дитина перебуває на вихованні та її утриманні, Відповідач на підставі рішення суду від 16.10.2014р. зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

В поданій до суду позовній заяві Позивач просить розмір аліментів змінити з 700,00 грн. на тверду грошову суму у 2000,00 грн., посилаючись на те, розмір аліментів є незначним, не задовольняє мінімальних потреб дитини , оскільки ОСОБА_4 тривалий час займається у спортивному гуртку та на даний час є провідним гравцем у футбольній команді, постійно їздить на змагання, Позивач витрачає значні кошти на репетиторів, спортивну школу, а також у звязку із збільшення витрат, повязаних із змінами цін, витрат на повсякденні та необхідні продукти харчування, а також і на підтримання фізичного, інтелектуального та культурного розвитку дитини.

Відповідно до відповіді № НОМЕР_1 від 07.03. 2017 року на запит №25957695 від 07.03.2017 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, ОСОБА_3 працює в ТзОВ «Інтелком» ( а.с.13).

Суд при розгляді вимог Позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилися відповідні обставини (вік дитини, рівень її потреб, економічна ситуація в державі тощо), як і змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Крім того, як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що часу винесення попереднього рішення про визначення розміру аліментів у 700,00 грн. змінилося сімейне (що тягне за собою і зміну матеріального) становище стягувача аліментів Позивача, а саме в неї народилась друга дитина (а.с.6).

За вказаний період часу неповнолітній син ОСОБА_4 виріс, змінилися його потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Матеріалами справи підтверджується, що дитина відвідує футбольний гурток, що, в свою чергу, зумовлює додаткові витрати.

Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2014 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.

Враховуючи зазначене, Суд визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з Відповідача на користь Позивача, в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Докази, які б спростовували вищезазначений висновок суду щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості Відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, а Судом таких обставин не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у збільшеному розмірі, а саме в твердій грошовій сумі по 1500 (тисяча пятсот) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, Івано-Франківської міської ради на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів по старому виконавчому листу №344/8314/14-ц).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання малолітнього сина, - задовольнити частково.

2. Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, Івано-Франківської міської ради на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисячу пятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнення аліментів розпочати з часу набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державного казначейства служби України у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

5. З часу набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів по виконавчому листу 344/8314/2014 .

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Домбровська Г.В.