Провадження №: 2/752/1408/18
26 лютого 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Мороз О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-
У мотивування позовних вимог позивач вказує що 17.04.2008 року він був прийнятий на роботу на посаду водія першого класу в автоколону компанії для роботи на самоскиді на умовах контракту до Відкритого акціонерного товариства « Автомобільна компанія «Укртранс». 30 березня 2011 року відкрите акціонерне товариство « Автомобільна компанія « Укртранс» перетворено в ПАТ « Автомобільна компанія « Укртранс»
03 травня 2017 року його було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін, згідно Наказу №62/2 - к від 03 травня 2017 року.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 16 червня 2017 року проведена реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, а саме змінено повне та скорочене найменування Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» змінено на Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» (Відповідач).
У день звільнення відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платів.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, надав до суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідачем до суду надсилалось клопотання про розгляд справи у відсутньості представника відповідача(а.с.30). та письмові пояснення по справі(а.с.36-39), у якиих відповідач посилаючись на тяжкий фінансовий стан підприємства вказує на неможливість задоволення вимог позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст. 43 Конституції України. Статтею 2 Кодексу законів про працю України передбачено, що право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою.
Відповідно до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.
Згідно з вимогами ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки, в строки передбачені ст. 116 КЗпП України.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток, за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу.
Крім того, на строк затримки розрахунку відповідач повинен виплатити йому компенсацію за затримку розрахунку. Суд погоджується з розрахунком такої заборгованості наданим позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,97,113,115 КЗпП України, ст.ст.10,11,12, 81,258, 263, 264,265, 273, 280,354, ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Участник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатми апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 05.03.2018 р.

Суддя С.В. Ладиченко