Справа № 646/7327/18
№ провадження 2-о/646/167/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.18 р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Сімоненко К.Ю.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи - Зіновєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання її діда ОСОБА_4 до 24.08.1991 року на території, яка стала територією Україною відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що дід заявника ОСОБА_4 був громадянином України і станом на 24 серпня 1991 року ( з 1986 по 1995 р.) був зареєстрований та постійно проживав на території, яка стала територією України, а саме в селі Йосипівка, Вільшанського району Кіровоградської області. 15 вересня 2018 року заявник через Основ'янський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області подала документи для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». Але 11.10.2018 р. вона дізналася про те, що її заява про набуття громадянства з додатками були повернуті до Основянського РВ ДМС у м. Харкові. Документи були повернуті 10.10.2018 р. ГУ ДМСУ в Харківській області з вимогою « оформити документи, які підтверджують факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 року відповідно до вказівки ДМС України від 22.09.2017 р. № 6.4/7095-17, а саме: що картка прописки не є документами, які в установленому порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання цієї чи іншої особи на території України до 24.08.1991 року. При цьому, заявник зазначає, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та вона вичерпала всі досудові засоби встановлення факту постійного проживання її діда ОСОБА_4 на території України станом на 24.08.1991 р., який їй необхідний для набуття громадянства України.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. В матеріалах справи є відзив на заяву, в якій зазначено, що розгляд заяв про набуття громадянства України врегульовано Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Достатність наданих заявником доказів слід оцінювати виходячи з положень ст.80 та 89 ЦПК України.

Вислухавши заявника, її представника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Захареука, район Теленешти, Республіка Молдова. Батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2

Мати заявника ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 р. та її дошлюбне прізвище «ОСОБА_6. Її батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3

03.02.1992 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_5, після чого дружина змінила прізвище на «ОСОБА_9», що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_4

Заявник з 1998 року проживає на території України, що підтверджується довідкою Костуватського району Братського району Миколаївської області № 30 від 25.01.2013 року.

Згідно довідки Костуватської ЗОШ I-II ступенів Братської районної ради Миколаївської області від 22.02.2018 року, ОСОБА_1 з 2002-2004 та з 2008-2011 року навчалась у вказаній школі, де отримала свідоцтво про загальну середню освіту.

Згідно довідки Миролюбівської ЗОШ I-III ступенів Братської районної ради Миколаївської області від 22.02.2018 року, ОСОБА_1 з 2011-2013 року навчалась у вказаній школі, де отримала атестат про повну загальну середню освіту.

Довідкою Посольства Республіки Молдова в Україні № 004 від 13.01.2017 року підтверджується факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року не отримувала громадянство Республіки Молдова і з питань оформлення документів Національної паспортної системи не зверталась.

Згідно довідки Основ'янського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області № 6324/4329 від 13.04.2018 року, ОСОБА_1 зверталась до Основ'янського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області з заявою про встановлення особи та оформлення паспорта України та перевіркою не встановлено її належність до громадянства будь-якої держави.

Листом Основ'янського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_1 повідомлено, що її документи повернуті та їй необхідно надати докази на підтвердження проживання на території України до 24.08.1991 року її діда згідно вимог ГУДМС України в Харківській області.

Дід заявника ОСОБА_1, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується інформцією, наданою Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Миколаївській області № 1862/15.10-4.4 від 04.09.2018 року.

Згідно довідки Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 11.10.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно був зареєстрований на території Йосипівської сільської ради в с.Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області, відповідно до запису по господарській книзі Йосипівської сільської ради (1986-1990) № 11, особовий рахунок № 750 та по господарській книзі Йосипівської сільської ради (1991-1995) № 9 особовий рахунок 355.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч.2 ст. 256, яка змінена на ст. 315 ЦПК, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р., 13 листопада 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» в редакції Закон від 18.01.2001 №2235-III (із змінами та доповненнями) і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України»,громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, згідно ч.ч. 1,7ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка,

онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в

Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року за №215 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

В ході судового розгляду справи повністю знайшов підтвердження факт, що ОСОБА_4 станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України.

Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання діда заявника ОСОБА_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Теслікова І.І.