Ухвала

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 200/23603/15-ц

провадження № 61-8220ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року у справі за позовом комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради, виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про включення житлового приміщення в перелік службових, визнання права користування житловим приміщенням і укладання договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася 25 квітня 2018 року через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року.

У підпункті 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України(у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена 30 жовтня 2017 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 25 квітня 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 325 ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року) строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 20 грудня 2017 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції. Посилається на те, що оскаржила ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року в строк. Однак ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року її касаційну скаргу повернуто у зв'язку із невиконанням вимог ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху, а саме: не надання належним чином завіреної копії довіреності на підтвердження повноважень представника. Вважає, що вимоги ухвали нею були виконані, оскільки ЦПК України не передбачено надання «належним чином завіреної копії довіреності».

Вказані підстави не можна вважати поважними, адже ОСОБА_1 не обґрунтовує те, чому вона була позбавлена можливості виконати вимоги ухвали суду касаційної інстанції та надати документ, що посвідчує повноваження представника в строк визначений у вказаній ухвалі. Крім того, не вказує, коли нею було отримано ухвалу Верховного Суду від 07 березня 2018 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Тобто, норми, які визначають вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, без сумніву, служать меті належного здійснення правосуддя. Сторони, яких це стосується, можуть обґрунтовано очікувати, що ці правила будуть застосовуватися.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат