РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/353/17

пр. № 2/759/671/18

27 квітня 2018 рокуСвятошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.,

при секретарі Забелі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з позовом ОСОБА_4, третя особа: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 відповідно до договору дарування квартири від 16.09.2004 року є власником двокімнатної квартири, житловою площею 27.30 кв.м. яка знаходиться в АДРЕСА_1. Позивач тимчасово дозволила зареєструватись на своїй житловій площі - ОСОБА_4, який на той час проживав в Україні, але наприкінці 2015 року Відповідач виїхав з міста Києва в невідомому напрямку, де саме він проживає на даний час Позивачу невідомо.

Позивач зазначила, що за весь цей період Відповідач жодного разу не зателефонував, не надіслав жодного листа та жодного разу не приїздив до вказаної квартири.У вказаній квартирі зареєстровано чотири особи: Позивачка, яка є власником особового рахунку, родичі позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та Відповідач, що підтверджується довідкою КК «Центр комунального сервісу» за № 02/08/3-4666 від 19.10.2016 року по формі №3.Оскільки в зазначеній квартирі фактично проживає позивачка та її родичі, а отже і всі витрати пов'язані зі сплатою комунальних послуг сплачують саме вони.

Ухвалою суду від 16.01.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Ухвалою суду від 19.05.2017 року позов прийнято до провадження. Ухвалою суду від 23.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 27.01.2018 року продовжено розгляд справи.

В судове засідання позивач не з'явивлася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до договору дарування квартири від 16.09.2004 року є власником двокімнатної квартири, житловою площею 27.30 кв.м. яка знаходиться в АДРЕСА_1.. (а.с.9).

Судом встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровано чотири особи: Позивач - ОСОБА_1, яка є власником особового рахунку, родичі позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та Відповідач - ОСОБА_4, що підтверджується довідкою КК «Центр комунального сервісу» за № 02/08/3-4666 від 19.10.2016 року по формі №3.(а.с.6).

Судом встановлено, що Відповідач, не проживає у вказаній квартирі понад рік, не несе витрат по сплаті комунальних послуг, тому виникла необхідність у визнанні його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за даною адресою.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 21 коп., які сплачено позивачкою за подання позову до суду.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 321, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: