23.11.2018 227/5091/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2018 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області про визначення порядку, способу щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо,-
19 листопада 2018 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області про визначення порядку, способу щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо.
Розглянувши подану заяву, суд вважає, що вона не може бути прийнята до провадження, так як не відповідає вимогам ст. ст. 175,177 Цивільного процесуального кодексу України.
В роз'ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 158 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Статтею 159 СК України, передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Отже, лише у випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Так, сімейним законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків який проживає окремо від дитини.
Між тим, позивачем до матеріалів справи не додано рішення Органу опіки та піклування про визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею, що є передбаченою законом підставою звернення до суду для усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, також не надано довідки про склад сімї з місця проживання позивача, акт обстеження житлово-побутових умов, характеристики з місця проживання та з місця роботи, оскільки відповідно до змісту ст. 159 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Враховуючи викладене, позивачу необхідно вжити заходів щодо усунення вищезазначених недоліків.
Відповідно до ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Разом з цим суд розяснює, що, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя
п о с т а н о в и в:
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області про визначення порядку, способу щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо - залишити без руху.
Надати позивачеві строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали і попередити, що у випадку не виконання ухвали судді, позовну заяву буде визнано не поданою та повернуто позивачеві.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя В.М. Любчик

23.11.2018