Провадження №: 2/752/2087/18
10 травня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Ладиченка С.В.
за участі секретаря судового засідання Мороз О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
в жовтні 2017 року позивач Моторне (транспортне) страховове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти відшкодованого ним страхового відшкодування в розмірі 47 780 грн. 26 коп. та витрати по оплаті судового збору 1600 грн.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 09 грудня 2015 року о 17.40 год. по вул. Антоновича, 180 в м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, що належить ОСОБА_3, цивільно правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК»Талісман Страхування» згідно полісу № АІ/4020419 від 29.04.2015 року, який діяв в момент ДТП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у справі №752/284/16-п ОСОБА_1 було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 КУпАП.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до звіту № 99/12/15 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) «Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_3, вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без урахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали складає 47 110 грн. 26 коп.
11 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомив про страховий випадок та 22 березня 2016 року, на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернувся до МТСБУ з метою отримання страхового відшкодування.
10 червня 2016 року відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено страхове відшкодування в розмірі 47 110 грн. 26 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 4687рв від 13.06.2016 року.
Також позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 670 грн., про що свідчить платіжне доручення № 52-12-15рв від 28.01.2016 року.
Відповідно до пункту 38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Так як цивільно-правова відповідність відповідача не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування.
Справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.
У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову суду не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 09.12.2015 року о 17.40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Антоновича, 180 в м. Києві, перед початком руху не переконався у безпечності маневру та почавши рух заднім ходом створив небезпеку для інших учасників руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 лютого 2015 року відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 15)
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10, 23).
11 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомив про страховий випадок та 22 березня 2016 року, на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах власника автомобіля «Toyota» - ОСОБА_3, звернувся до МТСБУ з метою отримання страхового відшкодування (а.с. 10, 23, 24).
10 червня 2016 року відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було видано наказ №4687 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 та виплачено страхове відшкодування в розмірі 47 110 грн. 26 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 4687рв від 13.06.2016 року (а.с. 25, 26).
Також позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 670 грн., про що свідчить платіжне доручення № 52-12-15рв від 28.01.2016 року (а.с. 27).
Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, яке здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 599, 601 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; у разі зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.
Позивач виконав свої зобов'язання перед страхувальником.
Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про страхування» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Таким чином, до позивача у порядку регресу перейшло право на отримання відповідача компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, визначеного відповідно до висновку №99/12/15, витрат пов'язаних з залученням аварійного комісара є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.599,601,993,1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 81, 258, 263-265, 273, 280, 354, ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В.Ладиченко