КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 757/8530/17-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/1594/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

представника позивача: Панкратової Л.М.

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Дружби» до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановленої 27 березня 2017 року в приміщенні суду в м. Києві в складі судді Новака Р.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСББ «Квартал Дружби» до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії - відкрито провадження.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва та вказує, що позов ОСББ «Квартал Дружби» має розглядатись за місцем знаходження відповідача, яка зареєстрована у м. Чернівці.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення та зазначала, що позивач звертався до суду із даним позовом за місцем знаходженням майна, а також за місцем завдання шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України, у редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Аналогічні вимоги містяться у ч.1 ст.30 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Стаття 114 ЦПК України у редакції 2004 року визначала правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної, альтернативної та договірної підсудності.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені у п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, a також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У пункті 2 (абз.4) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві ставить питання про зобов'язання відповідача ОСОБА_3 демонтувати лоджію, незаконно прибудовану в 5 секції житлово-офісного комплексу АДРЕСА_1 на рівні 13 поверху суміжно з кв.25, а також зобов'язати відповідача відшкодувати шкоду завдану конструктивним елементам вказаного житлово-офісного комплексу шляхом проведення конструктивних елементів у попередній стан.

Оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, а саме, прибудови лоджії, в 5 секції житлово-офісного комплексу АДРЕСА_1 на рівні 13 поверху суміжно з кв.25, які позивач просить демонтувати за рахунок відповідача, а тому даний позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону та дійшов вірного висновку, що справа підсудна Печерському районного суду м. Києва.

Доводи апелянта про те, що дана справа підсудна суду у м. Чернівці відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України у редакції від 15 грудня 2017 року, колегія суддів відхиляє, оскільки статтею 114 ЦПК України у редакції 2004 року визначені правила виключної підсудності і до таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності, тобто судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 20 листопада 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді