АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2201/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2018 року м. Київ

Справа № 759/7756/15

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря - Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль»

відповідач - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва постановлену 28 листопада 2017 року, у складі судді Величко Т.О. в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», ОСОБА_4, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», звернувся до суду з заявою про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» .

Свою заяву обґрунтовував тим, що Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчі листи на примусове виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року.

29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний ІндустріальнийБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», ОСОБА_4, ОСОБА_5. про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно та неправильно встановлені обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, допущено порушення норм матеріального і процесуального права, в результаті чого прийнято необґрунтоване й незаконне судове рішення.

ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» вважає, що має право замінити первісного кредитора на будь-якій стадії процесу, а виконавче провадження це лише одна із стадій. Для прийняття рішення про заміну сторони стягувача не має правового значення чи відкрито виконавче провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять доказів щодо відкриття виконавчого провадження у справі.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року в загальній сумі 249 879, 35 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн., а всього 253 533 грн. 35 коп. /а.с.100-102/.

6 травня 2016 року на заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 12 квітня 2016 року, Святошинським районним судом м. Києва направлено два виконавчі листи на примусове виконання рішення суду від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року /а.с.105/.

13 листопада 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулась з до суду з заявою про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» /а.с.108/.

29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний ІндустріальнийБанк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» /а.с.110-114/.

29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний ІндустріальнийБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/7137/84/21163 від 7 листопада 2005 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» /а.с. 115-119/.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Також зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122 цс 13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України і статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами №2/759/261/16 виданими Святошинським районним судом м. Києва 6 травня 2016 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованість за кредитним договором.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус