Справа № 640/439/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

"15" травня 2018 р.

Київський районний суд міста Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі №640/439/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання права та зобовязання вчинити дії щодо включення до переліку вкладників, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, якому просить: визнати право позивача на отримання відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунками №3001 та №3002 на суму 31503,11 грн.;

зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення рахунків №3001 та №3002 на суму 31503,11 грн., що належить позивачу, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Як на підставу позову посилається на те, що він має поточні рахунки № 3001 та №3002 у ПАТ «Банк Михайлівський». 19.05.2016 року на вище вказані рахунки було перераховано від ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИИ ЦЕНТР» кошті на загальну суму 31503,11 грн. З 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджена тимчасова адміністрація, а з 13.07.2016 року розпочата процедура ліквідації. Для отримання гарантованої суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків - агентів для отримання коштів, але позивач дізнався про, те що його не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. У зв'язку із чим, позивачем на адресу відповідача було скеровано заяву, із вимогою включити до переліку вкладників, яка отримана, на що Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено про те, що кошті у сумі 31503,11грн. на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточних рахунках позивача, але на підставі статей 215,216 ЦК України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «ІНВЕСТИЦЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» є нікчемним; набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладення такого роду договорів. Таким чином, позивач позбавлений можливості через такі дії Фонду володіти, користуватися і розпоряджатися коштами у сумі 31503,11грн. на поточних рахунках в ПАТ «Банк Михайлівський».

Ухвалою суду від 25.01.2018 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому що має бути предявлено в порядку адміністративного судочинства. Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв'язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI). До вказаного висновку дійшла Велика Палата ВС від 12.04.2018 у справі №820/11591/15.

Представник позивача не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, надала заперечення проти заяви відповідача про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що предметом спору є визнання права на отримання суми відшкодування за вкладом, тобто існує спір про право, що виключає можливість розгляду справи за правилами адміністративного судочинства.

Суд, вивчивши заяву, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має поточні рахунки № 3001 та №3002 у ПАТ «Банк Михайлівський». 19 травня 2016 року на вище вказані рахунки було перераховано від ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИИ ЦЕНТР» кошті на загальну суму 31503,11грн.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 прийнято рішення № 812 про запровадження з 23.05.2016 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Відповідно до рішення Правління НБУ від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З повідомлень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 25.01.2017 року №ЗГ1/12113 та ЗГ1/12114 про нікчемність правочинів, Уповноваженою особо Фонду було повідомлено позивача про те, що Уповноваженою особо Фонду прийнято рішення та повідомлено про те, що кошті у сумі 31503,11грн. на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточних рахунках позивача, але на підставі статей 215,216 ЦК України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «ІНВЕСТИЦЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» є нікчемним.

У звязку з прийняттям Уповноваженою особи Фонду вказаних рішень та повідомлень, позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про визнання права позивача на отримання відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на вказану суму (оскільки такі рішення-повідомлення є незаконними) та зобовязання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення рахунків на вказану суму до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст.ст. 2, 4, 19 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. Публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону №4452-VI Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, по формуванню реєстрів складаються без участі банку-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону № 4452-VI вирішує виключно Фонд.

Відповідно до ст. 27 Закону № 4452-VIуповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону…

Отже, правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника і не породжують прав та обов'язків для банку.

Наведене свідчить, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Фонд є державною спеціалізованою установою, який виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

До такого правового висновку дійшла ОСОБА_2 Верховного Суду у Постанові від 12.04.2018 року у справі № 820/11591/15, у Постанові від 18.04.2018 року у справі №813/921/16.

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були прийняті рішення та направлені позивачу повідомлення від 25.01.2017 року №ЗГ1/12113 та ЗГ1/12114 про нікчемність правочинів на підставі статей 215,216 ЦК України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо здійснення грошових переказів (транзакція).

Таким чином, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були прийняті відповідні повідомлення (рішення) про визнання правочинів нікчемними, що позбавило позивача на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки позивач відсутній у переліку вкладників, які мають право на таке відшкодування.

Отже, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» в ході здійснення функцій державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб були прийняті рішення та направлені позивачу повідомлення від 25.01.2017 року №ЗГ1/12113 та ЗГ1/12114 про нікчемність правочинів, тому посилання представника позивача на те, що позивач просить визнати лише право позивача на отримання гарантованої суми відшкодування шляхом зобовязання Уповноваженої особи Фонду вчинити певні дії щодо включення до переліку вкладників, і не оскаржує дії субєкта владних повноважень, що нібито виключає можливість розгляду справи за правилами адміністративного судочинства, - є непереконливими, оскільки заявляючи такі позовні вимоги, позивач фактично обґрунтовує їх через незаконність прийнятих повідомлень (рішень) Уповноваженою особою Фонду від 25.01.2017 року про нікчемність правочинів. При цьому, вбачається, що позивач відсутній у реєстрі вкладників саме через прийняття зазначених повідомлень (рішень) Уповноваженою особою Фонду, який виконував окрему владну функції Фонду, а саме організацію виплати відшкодувань за вкладами. Тобто для визнання права позивача на отримання відшкодування за вкладами за рахунок Фонду необхідно перевірити законність прийнятих Уповноваженою особою Фонду повідомлень (рішень) від 25.01.2017 року №ЗГ1/12113 та ЗГ1/12114 про нікчемність правочинів. Крім того, хоча відповідачем вказано ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», то вбачається, що фактично відповідачем є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», про що також додатково свідчить, що позивачем заявлені вимоги щодо зобовязання саме Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення рахунків на суму 31503,11 грн. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Представник позивача посилається на те, що оскільки заявлені вимоги щодо визнання права на отримання відшкодування за вкладами за рахунок Фонду на вказану суму, то цей спір має бути розглядатися в порядку цивільного судочинства, - суд до уваги не приймає, оскільки сама по собі така позовна вимога як визнання права в даному випадку не призводить до втрати спору публічно-правового характеру. При цьому, положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тобто позивач не позбавлений можливості звернутися з заявленими ними позовними вимогами (способами захисту) до адміністративного суду.

Посилання представника позивача на позиці ВП ВС у інших справах на підтвердження необхідності розгляду справи в порядку цивільного судочинства, суд до уваги не приймає, оскільки вони стосуються інших правовідносин.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Керуючись ст. 19, п.1 ч.1 ст. 255, ст. 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача про закриття провадження задовольнити.

Провадження у цивільній справі №640/439/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання права та зобовязання вчинити дії щодо включення до переліку вкладників - закрити.

Ухвала може бути оскаржено у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її підписання. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу підписано 15.05.2018 року

Головуючий