Провадження № 2/470/75/18
Справа № 470/65/18
06 березня 2018 року смт. Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Лусти С.А.,
за участю секретаря Дячук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
05 лютого 2018 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 23 травня 2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, станом на 31 грудня 2017 року його заборгованість склала 106910,60 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання також не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
23 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту, в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою за користування кредитом 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості (30 % на рік), обов'язковим щомісячним платежем - 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн.), з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів (а.с.7-32).
Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його.
У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобов'язань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.
За умовами п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов, у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту.
На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом.
При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що відсоткова ставка за кредитом з 01 вересня 2014 року позивачем збільшена до 34,8 %, з 01 квітня 2015 року - до 43,2 %, а відповідач з 30 липня 2014 року операцій по картрахунку та погашення кредиту не здійснював.
Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 4998,84 грн., та штрафу - 500,00 грн. (фіксована частина) є обґрунтованими i підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд вважає що позивач збільшив розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства.
Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачає, що розмір процентів та порядок їх сплати, визначаються в кредитному договорі.
Відповідно до п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг позивач має право проводити зміну тарифів, при цьому він повинен не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати відповідача, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.1.1.3.1.9. договору.
За приписами вказаного пункту, позивач зобов'язаний не рідше одного разу на місяць надавати відповідачу виписки про стан карткового рахунку та проведені за минулий місяць операції.
Будь-яких доказів повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки позивачем суду не надано, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за період з 25 червня 2013 року по 30 липня 2014 року, в розмірі 1018,64 грн. (згідно розрахунку заборгованості позивача), а за період з 30 липня 2014 року по 31 грудня 2017 року, в розмірі 5129,10 грн. за відсотковою ставкою 30 %, виходячи з наступного розрахунку: 4998,84 грн. заборгованість за тілом кредиту х 30 % річних : 360 днів у році = 4,17 грн. відсотки за 1 день х 1230 днів.
Загальний розмір заборгованості за відсотками, який підлягає стягненню з відповідача, становить 6147,74 грн. (1018,64 грн. + 5129,10 грн.).
Вирішуючи питання про стягнення пені суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003цс15.
Умови та правила надання банківських послуг - п.2.1.1.7.6. та п. 2.1.1.12.6.1. і тарифи обслуговування кредитної карти «Універсальна», передбачають стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, тобто одне й те саме порушення зобов'язання, а тому їх одночасне стягнення є неприпустимим.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Сторони:

публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпро, 49094, ;

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 29 вересня 1999 року.

Суддя С. А. Луста