У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/350/18

Номер провадження 2-о/184/26/18

07 березня 2018 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гукова Р.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 (09.02.1956р.н., зареєстрованого за адресою:53300, м.Покров, вул..Першотравнева, ?, кв.18), заінтересована особа 1: Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (53207, м.Нікополь, вул..Патріотів України,163), заінтересована особа 2: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 02081, м.Київ, вул..Здолбунівська, 9/72), заінтересована особа 3: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 53221, м.Нікополь, вул..Княжна (Жуковського), 80/18) про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Орджонікідзевського міського суду із вище вказаною заявою, відповідно до якої просить суд встановити факт, що має юридичне значення про те, що Таран Анатолій2 Федорович, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10.04.1982 року у м.Нікополь Дніпропетровської області, належить до німецької національності; встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1, який народився, 09.02.1956 р. у м.Нікополь Дніпропетровської області належить до німецької національності; Нікопольському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни та доповнити актовий запис №227 від 28.02.1956р. про народження ОСОБА_1, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції, вказавши у графі національність батька ОСОБА_4 національність «німець»; Нікопольському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни та доповнити актовий запис №1117 від 20.08.1977 р. про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5, складений Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції, вказавши у розділі відомості про чоловіка у графі національність ОСОБА_1 вказати «німець»; Нікопольському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни та доповнити актовий запис №413 від 01 березня 1979 р. про народження ОСОБА_6, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції, вказавши у графі національність батька ОСОБА_1 національність «німець»; Нікопольському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни та доповнити актовий запис №179 від 21 січня 1986р. про народження ОСОБА_3, складений Відділом державної реєстрац2ії актів цивільного стану по м. Нікополі Нікопольського міськрайонного управління юстиції, вказавши у графі національність батька ОСОБА_1 національність «німець».

Встановлення даного факту заявник обґрунтовує метою відновлення та підтвердження своєї дійсної національності.

Розглянувши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на наступне.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

У частині ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Постановою Верховної ОСОБА_7 України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст.315 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Така позиція висловлена і в узагальненні Верховного Суду України "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01 січня 2012 року, в п.п.11 п.4 якого зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.02.2018р. по справі №760/19921/16-ц дійшов висновку, що у даний час чинне законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. ОСОБА_3 право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів ОСОБА_7 Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі частини другої статті 122 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі, оскільки вимоги, заявлені ОСОБА_4, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

При цьому, заявник не позбавлена права звернутися для вирішення питання про приналежність її до німецької національності до органів реєстрації актів цивільного стану як суб'єкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо її національності, а у разі відмови такого суб'єкта - оскаржити її в судовому порядку.

Враховуючи наведене, заява про встановлення факту належності до національності не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Такий висновок судді також узгоджується із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої Суд повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Згідно з положеннями ч.3 ст.9, ч.1 ст.22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Таким чином, справи про встановлення факту належності до певної національності, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Законодавством передбачено інший порядок установлення факту належності особи до певної національності та внесення змін про національність в актові записи шляхом внесення змін до актового запису заявника.

За змістом норм ст.19 КАС України розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

У відповідності до ст..7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа 1: Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; заінтересована особа 2: ОСОБА_2; заінтересована особа 3: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та зобовязання вчинення дій - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її складення через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7