Справа № 463/743/18
Провадження № 2/463/1088/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представник відповідача Винниківської

міської ради - Гойдика В.М.,

представник відповідача ГТУЮ

у Львівській області - Бабій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Винниківської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» та ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтв про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_9, Головного територіального управління юстиції у Львівськіц області, Винниківської міської ради, ОСОБА_3, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, уточнивши позовні вимоги просить визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 04.02.2005 р. №443 видане ОСОБА_2, визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на майно під реєстраційним номером 9786320 від 04.02.2005 р., визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на перукарню, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 30.08.2005 р., видане Винниківською міською радою на основі рішення виконкому Винниківською міської ради від 18.08.2005 р. №251 ОСОБА_3, зобов'язати ОСОБА_3 привести квартиру АДРЕСА_1 та прохідний коридор спільного користування у попередній стан.

Представник позивача ОСОБА_1 вимоги підтримала, пояснила, що власниками квартири НОМЕР_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в подальшому відбулось приєднання коридору загального користування до вказаної квартири в процесі реконструкції і було видано дозвіл на переобладнання, оформлено право власності ОСОБА_3 на перукарню. Повідомила, що не всі співвласники квартири позивача надали згоду на приєднання частини коридору до приміщення відповідача. Зазначила, що в наслідок відкриття перукарні відповідачкою, фактично відбулось перекриття одногу із входів в під'їзд будинку, що є порушенням санітарних та пожежних норм, жодних необхідних документів для цього немає, мешканці не давали згоди на перекриття входу. Вважає, що після реконструкції власник зобов'язаний був зареєструвати за собою право власності, однак відповідач ОСОБА_2 цього не зробив, а відчужив це житлове приміщення ОСОБА_3, якій видано свідоцтво про право власності на перукарню, яка ще до оформлення права власності зверталась на переобладнання приміщення у нежитлове, тобто до набуття права власності на нього.

Крім цього згідно реєстру за ОСОБА_2 зареєстровано два об'єкти нерухомого майна за даною адресою, а тому вважає, що свідоцтво видане в 2005 р. на ім'я ОСОБА_2 та свідоцтво про право власності на перукарню, видане на ім'я ОСОБА_3, а також запис про реєстрацію підлягають скасуванню.

Порушення прав позивача мотивує тим, що фактично перекрито центральний вхід у будинок і він не може ним користуватися, також він не давав згоду на приєднання коридору, згоду надав його батько. Повідомила, що позивачу належить одна шоста квартири АДРЕСА_4, однак позивач у вказаній квартирі більше десяти років не проживає.

З приводу строку позовної давності, вважає, що такий не був пропущений оскільки позивач дізнався про порушення свого права лише в 2018 р., хоча фактичне перекриття коридору відбулось приблизно в 2005 р. Вважає також, що позивач дізнався про порушення його прав з моменту отримання відповідної інформації з реєстру про подвійну реєстрацію належного відповідачам нерухомого майна. Вважає, що права позивача порушуються, однак не змогла пояснити суду з метою захисту яких прав та інтересів позивача заявлено вимоги № 1, 2 та 3 і яким чином задоволення даних вимоги пов'язане з відновленням порушених прав та інтересів позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позовні вимоги заперечив, повідомив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2003 р. квартиру АДРЕСА_1 було придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у ОСОБА_10 та ОСОБА_11, зареєстрували право власності за кожним з них. Між собою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договорів купівлі-продажу даної квартири не укладали. В подальшому з метою реконструкції належної їй квартири ОСОБА_3 звернулась за погодженням до власників інших п'ятьох квартир будинку, на що в 2003 р. з кожної квартири було надано дозвіл. Аналогічно батько позивача надав такий дозвіл. В подальшому у 2004 році ОСОБА_3 отримала необхідні дозволи Винниківської міської ради та зареєструвала право власності на перукарню. Позивач жодного разу не заперечував проти вказаного переобладнання, даний позов виник в зв'язку з наявністю спору між сторонами з приводу горища. Жодного порушення будь-яких прав позивача немає. Також підтримав подану заяву про застосування строку позовної давності. Вважає, що позивачу було відомо про реконструкцію приміщення та влаштування перукарні, більше десяти років, крім цього в матеріалах справи відсутні документи, що він не проживає у вказані квартирі. Зазначив, що було приєднано частину коридору, що жодним чином не перешкоджає входу в будинок та користуванню сходовою кліткою мешканцями будинку, оскільки в будинку існує інший вхід яким завжди користувались мешканці, включно з позивачем.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила, підтримала пояснення свого представника, повідомила, що у 2003 р. придбала частину квартири з метою влаштування перукарні. Була знайома з батьками позивача, стверджує, що лише візуально знайома з позивачем, якого один раз бачила у себе в перукарні приблизно 5 років тому, хоча перукарня працює з 2004 р. Згоду на приєднання частини коридору надавав батько позивача. Частина коридору, яка приєднувалась, мешканцями не використовувалась, мешканці навпаки підтримали пропозицію приєднати цю частину з метою її благоустрою.

Представник відповідача Винниківської місткої ради - Гойдик В.М. позовні вимоги заперечив, з приводу набуття права власності на квартиру відповідачами підтримав покази представника відповідача ОСОБА_3 З приводу приєднання спільного коридору повідомив, що йде мова про частину коридору, яка не має з'єднання із сходовою кліткою, у зв'язку з чим така ніким із мешканців не використовувався. В зв'язку з наведеним вважає, що приєднанням частини коридору до квартири ОСОБА_3 прав позивача та інших мешканців будинку не порушено. Крім цього вважає, що всім мешканцям Винник відомо про існування перукарні на АДРЕСА_1 про що також не міг не знати позивач, який став співвласником квартири в 2016р. Також зазначив, що в 2003 році всі співвласники квартири НОМЕР_3 надали дозвіл на приєднання до квартири ОСОБА_3 частини коридору, реконструкції квартир та подальше набуття права власності на приміщення відповідачами відбулось у передбаченому законом порядку. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бабій І.В. подав відзив, просить відмовити у задоволенні позову, повідомив, що Головне територіальне управління юстиції у Львівській області є неналежним відповідачем, оскільки у 2005 р. органи юстиції реєстрацію права власності не здійснювали, а набула таке право з 01.01.2013 р.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, підтримав покази представників відповідача ОСОБА_3 та Винниківської міської ради.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представників, дослідивши матеріали справи, інвентаризаційних справ, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради №321 від 18.11.2003 р. надано дозвіл на долучення коридору спільного використання до квартири АДРЕСА_1 (а/с 66, 130).

Рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради №91 від 12.03.2004 р. надано дозвіл ОСОБА_3 на використання її квартири по АДРЕСА_1 як нежитлової (а/с 60, 65, 91).

Листом №401 від 01.12.2003 р. ЖЕК м. Винники не заперечив щодо приєднання коридору до квартири НОМЕР_2 в буд. 13 після погодження з всіма основними квартиронаймачами даного будинку (а/с 58, 129). Заявою (а/с 59) квартиронаймачі (власники) квартир НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_5 НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 надали згоду на прилучення коридору до квартири НОМЕР_2 та використання її як перукарню.

Рішенням виконавчого комітету Винниківської міської ради №251 від 18.08.2005 р. затверджено Акт державної приймальної комісії від 20.07.2005 р. про готовність до експлуатації перукарні по АДРЕСА_1 (а/с 67, 132).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.08.2005 р. власником перукарні за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а/с 62, 136).

Рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради №443 від 21.12.2004 р. затверджено Акт державної технічної комісії від 20.12.2004 р. про готовність до введення в експлуатацію квартириАДРЕСА_1 (а/с 120).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.02.2005 р. власником АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а/с 63).

Свідок ОСОБА_12, допитана у судовому засіданні(проживає в квартирі № 3 з 1979 р., є співвласником даної квартири) повідомила, що знайома із сторонами як сусідами, пояснила, що фактично спір виник через відсутність згоди сусідів на використання ним горища будинку. ОСОБА_8 приблизно 20 років вже не проживає у будинку, він лише відвідував своїх батьків раніше раз в тиждень, а останнім часом раз в місяць. У нього погіршились відносини із всіма сусідами з 2009 р. в зв'язку різним баченням на використання горищ. Вважає неможливим, щоб позивач не знав про існування перукарні. Наскільки їй відомо, всі мешканці будинку надали згоду ОСОБА_3 на приєднання частини коридору, на даний час жодних перешкод у доступі до сходової клітки у зв'язку із приєднанням коридору немає.

Таким чином, з наведених вище документів вбачається, що відповідачі у передбачений законом спосіб провели реконструкцію належних їм приміщень та набули про власності на такі.

Позивачем не доведено наявність підстав для визнання недійсним та скасування Свідоцтв про право власності відповідачів на вказані в позові приміщення. Крім цього рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради №443 від 21.12.2004 року та №251 від 18.08.2005 р., на підставі яких видано оскаржувані свідоцтва позивачем не оскаржуються, Виконавчий комітет Винниківської міської ради (який є окремим органом місцевого самоврядування з власною визначеною Законом компетенцією, окремою юридичною особою) в якості відповідача у справі не залучався.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на майно під реєстраційним номером 9786320 від 04.02.2005 р. проведена за наслідком розгляду поданих чинних документів, а тому позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до задоволення не підлягає.

Також у відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1,2 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В ході судового розгляду судом не встановлено факт порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача, метою захисту яких було б задоволення позовних вимог в частині скасування свідоцтв про право власності відповідачів та рішення про державну реєстрацію. Жодних доказів, які б підтверджували, що оскаржувані документи порушують права чи законні інтереси позивача суду не представлено.

В зв'язку з наведеним в задоволенні вказаних вимог слід відмовити.

В частині вимоги про зобов'язання ОСОБА_3 привести квартиру АДРЕСА_1 та прохідний коридор спільного користування у попередній стан, суд дійшов наступного висновку.

Оскільки, враховуючи попередньо наведені мотиви, відсутні підстави для скасування правовстановлюючих документів ОСОБА_3 на приміщення перукарні, частиною якого являється прохідний коридор, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідачки до вчинення вказаних в позові дій.

Крім цього у відповідності до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч.1 ст.261 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що перукарняпо АДРЕСА_1 функціонує з 2005 р. Суд вважає, що позивач як співвласник квартири НОМЕР_3 у вказаному будинку де проживав він сам та його батьки, дізнався про приєднання приміщень загального користування до належної ОСОБА_3 квартири значно раніше визначеного законом строку позовної давності, що також являється підставою для відмови у задоволенні даної вимоги.

Отже, беручи до уваги наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що позов є безпідставний, у задоволенні такого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273ЦПК України, суд -

ухвалив:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Винниківської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» та ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтв про право власності, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію та зобов'язання до вчинення дій.

Дата складання повного судового рішення 19.11.2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_8, місце проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_9, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. М.Шашкевича, 1, .

Відповідач: Винниківська міська рада, місцезнаходження: 79495, м. Львів-Винники, вул. Галицька, 20, .

Суддя: Жовнір Г. Б.