АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4156/17 Номер провадження 22-ц/786/188/18Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Одринської Т.В

суддів: Дорош А.І.., Прядкіна О.В.

при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" про визнання права користування житловим приміщенням, та за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" про визнання права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення ,-

В С Т А Н О В И Л А :

04 липня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до КП «Полтавський м'ясокомбінат», остаточно уточнивши позовні вимоги 03 жовтня 2017 року просила суд визнати за нею право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_5 звільнити кімнату АДРЕСА_1 та визнати недійсним ордер №04 на кімнату АДРЕСА_1, що виданий КП«Полтавський м'ясокомбінат» 09.04.2014 року. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала в трудових відносинах з КП «Полтавський м'ясокомбінат» 02.04.2002 року на її ім'я було видано ордер №06 на проживання у кімнаті №207, розміром 17,5 кв.м. у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї в даній кімнаті проживали її мати, та брат. 0111.2012 року її мати - ОСОБА_5 уклала з КП «Полтавський м'ясокомбінат» договір найму житла- кімнати №425 у вищевказаному гуртожитку. В зв'язку з сімейними обставинами вони з матір'ю здійснили обмін кімнатами, після якого вона стала проживати в кімнати №425, а її мати в кімнаті №207 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. На виконання умов договору найму житла та відповідно до договору №25 про надання комунальних послуг та послуг з утримання гуртожитку та прибудинкової території нею вчасно та в повному обсязі сплачуються всі необхідні комунальні послуги та орендна плата. На даний час в неї виникла необхідність отримати житлову площу, а саме- кімнату АДРЕСА_1. На даний час ні вона, ні члени її сім'ї не мають у приватній власності нерухомого майна, придатного для проживання, а тому кімната №425 є єдиним місцем де вона може проживати на законних підставах. В зв'язку з чим просила суд визнати за нею право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1.

07 вересня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП «Полтавський м'ясокомбінат» про визнання права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення. В обґрунтування позову вказав, що 09.04.2014 року на підставі рішення Правління КП «Полтавський м'ясокомбінат» йому був виданий ордер №04 від 09.04.2014 року на житлову площу кімнати №425, площею 17,5 кв.м. в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2016 року розірвано договір найму житла від 01 листопада 2012 року кімнати АДРЕСА_1, укладений між КП «Полтавський м'ясокомбінат» та ОСОБА_5. Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити кімнату № 425. Проте, ОСОБА_5 не бажає в добровільному порядку звільнити вказану кімнату та незаконно вселила в неї своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Оскільки на кімнату №425 видавався ордер лише на його ім'я, то відповідачі жодного відношення до його кімнати не мають та займають її незаконно. В зв'язку з чим, просив суд визнати за ним право користування житловим приміщенням, а саме житловою кімнатою АДРЕСА_1 та виселити з кімнати №425 гуртожитку відповідачів.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 до Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" про визнання права користування житловим приміщенням - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" про визнання права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право користування житловим приміщенням, а саме житловою кімнатою АДРЕСА_1.

Виселено з кімнати АДРЕСА_1 відповідачів, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4суму судового збору в розмірі 1280 грн.

З даним рішенням не погодилася ОСОБА_3, в зв'язку з чим подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, її позовні вимоги прохала задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 немає жодних правових підстав користуватися кімнатою АДРЕСА_1. Договір найму житла на дану кімнату в неї відсутній, ордер на вказану кімнату їй не видався, тому ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 безпідставно займають спірну кімнату гуртожитку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що він зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким дана відповідна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів справи, будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 була об'єктом державної власності, органом управління якої було Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, а балансоутримувачем гуртожитку було Колективне підприємство «Полтавський м'ясокомбінат».

Згідно з ордером №370 від 05 лютого 1992 року ОСОБА_5 на склад сім'ї з трьох осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_7 (чоловік), ОСОБА_3 у зв'язку з перебуванням в трудових відносинах з КП «Полтавський мясокомбінат» надано право на заняття жилої площі в кімнаті АДРЕСА_2 (а.с.46 т.1).

Відповідно до ордеру на житлову площу в гуртожитку №06 від 02.04.2002 року, який був продовжений до 30.06.2002 року ОСОБА_3була поселена до матері в кімнату №207 гуртожитку житловою площею 17,5 кв.м по АДРЕСА_1 (а.с.16 т.1)

01 листопада 2012 року між КП«Полтавський м'ясокомбінат» та ОСОБА_5 було укладено договір найму житла- кімнати АДРЕСА_1 на умовах платності та строковості (а.с.13 т.1).

Пунктом 5 даного договору його сторони передбачили, що даний договір діє з 01 листопада 2012 року до 31 жовтня 2013 року, по закінченню цього строку пролонгується на наступний рік, якщо сторони не виявлять бажання його розірвати.

Оскільки ордер на вказану кімнату відповідачам за зустрічним позовом не видавався, місцевий суд вірно встановив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу укладеного в письмовій формі договору найму житла.

Стаття 811 ЦК України встановлює, що договір найму житла укладається у письмовій формі. Жодних інших застережень щодо форми договору чи порядку його реєстрації цивільне законодавство не передбачає.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25.01.2017 року, розірвано договір найму житла від 01 листопада 2012 року кімнати АДРЕСА_1, укладений між КП «Полтавський м'ясокомбінат» та ОСОБА_5. Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити кімнату АДРЕСА_1. (а.с.53-55, 56-57 том 1).

Згідно довідки (виписки з домової книги про сім»ї та прописку) від 10.11.2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.49)

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі за зустрічним позовом користуються кімнатою № 425 гуртожитку без будь - яких підстав.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ордер №04 від 09.04.2014 року виданий ОСОБА_4 у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с.63, 62 т.1). Наявність вказаного ордеру не порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 березня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ Т.В.Одринська

Судді: / підпис/ А.І.Дорош / підпис/ О.В.Прядкіна

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя : Т.В.Одринська