Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 466/190/14-ц

провадження № 61-1366св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в інтересах якого діє державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця»,

відповідачі: Брюховицька селищна рада Львівської області, ОСОБА_2,

третя особа - відділ Держземагентства у м. Львові Львівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Брюховицької селищної ради Львівської області на рішення Апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів:

Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Крайник Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в інтересах якого діє державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» (далі - ДТГУ «Львівська залізниця»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») в особі регіональної філії «Львівська залізниця», звернувся до суду з позовом до Брюховицької селищної ради Львівської області, ОСОБА_2, третя особа - відділ Держземагентства у м. Львові Львівської області, про визнання незаконним і скасування рішення селищної ради, визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Брюховицької селищної ради Львівської області № 578 від 15 грудня 2005 року «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок громадянам в смт Брюховичі» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Брюховицької селищної ради № 84 від 13 липня 2006 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок в

смт Брюховичі» затверджено технічну документацію для видачі державного акту на право гласності на земельну ділянку і безоплатно передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1367 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. У подальшому, на підставі затвердженої рішенням Брюховицької селищної ради технічної документації, ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії

НОМЕР_1, який зареєстрований 21 серпня 2007 року.

Під час проведення ДТГО «Львівська залізниця» інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування землями залізничного транспорту встановлено, що на території смт Брюховичі у смузі відведення залізничної колії знаходиться земельна ділянка ОСОБА_2, яка передана останній на підставі вищевказаного рішення Брюховицької селищної ради. Площа перетину відведеної ОСОБА_2 земельної ділянки із смугою відведення залізниці складає 0,0426 га, що підтверджується викопіюванням з плану геодезичної зйомки смуги відведення земель залізниці ДТГО «Львівська залізниця» на проміжку від КМ9 до KM10 в напрямку від станції Рудно до станції Підбірці, виготовленого приватним підприємством «Центр Ринкових Досліджень».

У зв'язку з наведеним, рішення Брюховицької селищної ради, суперечить чинному законодавству та порушує право ДТГО «Львівська залізниця» на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху рухомого складу, а відтак є таким, що повинно бути визнано незаконним.

Посилаючись на зазначені обставини, заступник прокурора Львівської області просив суд визнати незаконним та скасувати пункт 1.5 рішення Брюховицької селищної ради № 84 від 13 липня 2006 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок в смт Брюховичі», скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1

від 21 серпня 2007 року, виданий ОСОБА_2 та державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2017 року у складі судді Донченка Ю. В. у задоволенні позову заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в інтересах якого діє ДТГО «Львівська залізниця» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено його права постійного користування спірною земельною ділянкою площею 18,75 га, оскільки у нього відсутня належна документація на земельну ділянку. Враховуючи те, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах

смт Брюховичі, а також те, що розмежування земель державної і комунальної власності в даному населеному пункті не проводилося, Брюховицька селищна рада мала усі необхідні повноваження щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2017 року апеляційні скарги ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», яке є правонаступником ДТГО «Львівська залізниця» та заступника прокурора Львівської області задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 1.5 рішення Брюховицької селищної ради № 84

від 13 липня 2006 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок в смт Брюховичі» про затвердження технічної документації для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку і безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1367 га для ведення особистого селянського господарства по

АДРЕСА_1. Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2007 року, виданий ОСОБА_2 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що ДТГО «Львівська залізниця» за погодженням з органом місцевого самоврядування є користувачем означеної у плані відведення земельної ділянки і цей документ є належним доказом в підтвердження права позивача на постійне користування земельною ділянкою, розташованою в межах смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці від км 4 + 850 м до км 11 + 106 м, яка відноситься до земель державної власності.

Відповідачами не було надано доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували факт належності спірної земельної ділянки до земель комунальної, а не державної власності. А відтак Брюховицька селищна рада Львівської області не мала повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Брюховицької селищної ради Львівської області, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вона просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не взято до уваги той факт, що ДТГО «Львівська залізниця» не є власником чи землекористувачем у розумінні статті 123 ЗК України, а, отже, не може звертатись до суду за захистом свого права. Крім того, судом не встановлено яким чином було порушено право держави і яким чином воно відновлене у результаті скасування рішення Брюховицької селищної ради Львівської області та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_2 Судом не взято до уваги жодного доказу, якими обґрунтовувалася правова позиція селищної ради, не вказано підстав їх відхилення .

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив заступника прокурора Львівської області на касаційну скаргу Брюховицької селищної ради Львівської області. У відзиві вказано, що апеляційним судом обґрунтовано визнано, що ДТГО «Львівська залізниця» за погодженням з органом місцевого самоврядування є користувачем означеної у плані відведення земельної ділянки і цей документ є належним доказом на підтвердження права позивача на постійне користування земельною ділянкою, розташованою в межах смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці від км 4 + 850 м до км 11 + 106 м, яка відноситься до земель державної власності.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на касаційну скаргу Брюховицької селищної ради Львівської області, в якому вона зазначає, що не погоджується з касаційною скаргою, вважає її безпідставною та необґрунтованою, а рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Судом апеляційної інстанції встановлено, що право користування регіональною філією «Львівська залізниця» земельною ділянкою площею 18,75 га підтверджується витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, наданим відділом Держземагентства у м. Львові

від 30 січня 2013 року та довідкою про сплату земельного податку за земельну ділянку вказаної площі у 2012 та 2013 роках.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Брюховицької селищної ради Львівської області № 578 від 15 грудня 2005 року «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок громадянам в смт Брюховичі» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

13 липня 2006 року пунктом 1.5 рішенням сесії Брюховицької селищної ради Львівської області № 84 «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок в смт Брюховичі» затверджено технічну документацію для видачі державного акту і безоплатно передано ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1367 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення Брюховицької селищної ради Львівської області ОСОБА_2 21 липня 2007 року видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с. 10, т. 1).

Позивач на підтвердження права постійного користування землями смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці в адміністративних межах міста Львова від км 4 + 850 м до км 11 + 106 м надав план смуги відводу цієї лінії від 1962 року, розроблений проектною організацією Дорпроект Південно-Західної залізної дороги СРСР -МПС (а.с. 6,т. 1).

Також позивачем подано викопіювання геодезичної зйомки смуги відведення земель ДТГО «Львівська залізниця» на проміжку від КМ9 до КМ10 в напрямку від станції Рудно до станції Підбірці згідно з якими, площа накладення на земельну ділянку ОСОБА_2 становить 0,0426 га (а.с. 8-9,т.1).

Згідно з частиною першою статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до пункту б частини четвертої статті 84 Земельного Кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під державними залізницями, об'єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

Згідно із частиною першою, другою статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до ЗК України та Закону України «Про транспорт».

До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги позивача, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов до правильного висновку про те, що частина земельної ділянки

ОСОБА_2 є частиною смуги залізниці та вона належить до земель транспорту, ПАТ «Українська залізниця» є користувачем цієї спірної земельної ділянки відповідно до законодавства.

Доводи касаційної скарги про те, що ДТГО «Львівська залізниця» не є власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки у розумінні статті 123 ЗК України, а отже не може звертатись до суду за захистом свого права, спростовуються матеріалами справи, про те, що ДТГО «Львівська залізниця» за погодженням з органом місцевого самоврядування є користувачем означеної у плані відведення земельної ділянки і цей документ є належним доказом в підтвердження права позивача на постійне користування земельною ділянкою, розташованою в межах смуги відведення лінії

Рудно-Підбірці Львівської залізниці від км 4 + 850 м до км 11 + 106 м, яка відноситься до земель державної власності.

Вимога Земельного кодексу України 2002 року про переоформлення прав постійного користування земельною ділянкою до 01 січня 2008 року рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп 2005 визнана неконституційною.

Доводи касаційної скарги висновкiв судів не спростовують, на законнiсть судових рiшень не впливають, а направленi на переоцiнку доказiв, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирiшеннi вказаної справи судами правильно визначено характер правовiдносин мiж сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Брюховицької селищної ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк