ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2545/18 Справа № 203/1835/18 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

24 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття приміщення, який він має намір подати до суду у строк передбачений ч.4 ст.152 ЦПК України.

Заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту:

-на квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчиняти будь-які дії щодо її відчуження;

-на автомобіль Мazda 3, д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 та заборони вчиняти будь-які дії щодо його відчуження;

-на рахунки НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, що відкриті на ім'я ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк» та на рахунки НОМЕР_7, НОМЕР_8, що відкриті у ПАТ «Альфа-Банк»;

-на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3

Заяву обґрунтовано тим, що власником квартири ОСОБА_3, на яку він просить накласти арешт, було двічі здійснено залиття нежитлового приміщення (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»), власником якого він є та, з метою уникнення матеріальної відповідальності за завдану шкоду, ОСОБА_3 здійснила продаж квартири ОСОБА_1 Однак і після зазначеної події відбулося ще одне залиття вже новим власником квартири АДРЕСА_1. Розмір шкоди, спричиненої залиттям приміщення, становить 301 757 грн., яку у добровільному порядку відповідачі відшкодовувати не бажають. Крім того, заявникові стало відомо, що зазначену квартиру ОСОБА_1 має намір продати, що підтверджується розміщенням оголошення про це у мережі інтернет.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року накладено арешт на автомобіль Мazda 3, д.н. НОМЕР_1, vin НОМЕР_9, що належить ОСОБА_1; заборонено вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля Мazda 3, д.н. НОМЕР_1, vin НОМЕР_9, що належить ОСОБА_1.

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи співмірність та адекватність запропонованих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль Мazda 3, д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з невідомих причин та без жодного мотивування в судовому рішенні судом першої інстанції було арештовано майно лише ОСОБА_1, а отже позовні вимоги забезпечені виключно за його рахунок.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, районний суду обґрунтовано виходив з того, що з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи співмірність та адекватність запропонованих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль Мazda 3, д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано задовольнив частково заяву про забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що з невідомих причин та без жодного мотивування в судовому рішенні судом першої інстанції було арештовано майно лише ОСОБА_1, а отже позовні вимоги забезпечені виключно за його рахунок., колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки між сторонами існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко