Справа № 538/405/18
Провадження 2-о/538/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі: судді Бондарь В.А., за участі секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Ригівська сільська рада Лохвицького району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Ригівської сільської ради від 03.03.2000 року йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 312. Даним актом посвідчується належне заявнику право на земельну ділянку, яка розташована на території Ригівської сільської ради, площею 3,93 га. в межах згідно з планом.

Як пояснює заявник, при видачі вказаного акту Ригівською сільською радою була допущена помилка в написанні його прізвища - зазначено "Калечиц" замість "Калечіц".

Таким чином, при оформленні договору оренди земельної ділянки, у разі пред"явлення Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735 до відповідних органів, підприємств чи установ, виникають перешкоди в тому, що цей акт належить в дійсності ОСОБА_1, чим порушуються права останнього.

У звязку з вищевикладеним, заявник по справі просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735, виданого 27.03.2000 року Ригівською сільською радою.

В судове засідання заявник не з"явився, подавши заяву про підтримання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, справу просить слухати без його участі.

Представник заінтересованої особи Ригівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на розгляд справи не зявився, подавши заяву про визнання вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, справу просить слухати без його участі.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Ригівської сільської ради від 03.03.2000 року ОСОБА_1 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 312.

Даним актом посвідчується належне заявнику по справі право на земельну ділянку, яка розташована на території Ригівської сільської ради, площею 3,93 га. в межах згідно з планом.

При видачі вказаного акту Ригівською сільською радою була допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме зазначено "Калечиц", тоді як вірно "Калечіц".

Таким чином, при оформленні договору оренди земельної ділянки, у разі пред"явлення Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735 до відповідних органів, підприємств чи установ, у ОСОБА_1 виникають перешкоди в тому, що цей акт належить в дійсності йому.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що

організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735, виданий 27.03.2000 року, належить саме ОСОБА_1, необхідно останньому для оформлення договору оренди земельної ділянки.

Згідно відповіді наданої Ригівською сільською радою від 03.04.2018 року за № 132, остання не має повноважень щодо внесення змін, або виправлень до державного акту на право приватної власності на землю, дані повноваження належать Міністерству Юстиції України та його територіальним органам або за рішенням суду.

В підтвердження вказаного факту заявник надав до суду: паспорт громадянина України серії КН номер 386721, виданий 21.04.1997 року Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійне посвідчення № 606666 від 04.08.2009 року, та посвідчення водія серії ІХА номер 176754 видане ОСОБА_2 13.11.2001 року, де вірно вказано прізвище заявника "Калечіц".

Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, враховуючи не заперечення зацікавленої особи у справі щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ № 044735, виданий 27.03.2000 року Ригівською сільською радою, належить ОСОБА_1

У звязку з цим є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315, 319, 293, 294 ЦПК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Ригівська сільська рада Лохвицького району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1) правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 3,93 га. на території Ригівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії IV-ПЛ № 044735, виданий 27 березня 2000 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 312, та виданий на ім"я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.А. Бондарь