Справа № 361/259/2013-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 22-ц/780/737/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 18.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулішенка Ю.М., Яворського М.А.,

за участю секретаря судового засідання Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року, яким в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML-001/144/2007 від 26 листопада 2007 року у загальному розмірі 76 569, 24 доларів США, що еквівалентно 1 933 976,52 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0, 1851 га, що знаходиться по вул. Літківській у с. Рожни Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:089:0033, яка належить ОСОБА_2 та яка підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від свого імені з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення процедури продажу будь-якій особі за початковою ціною продажу, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 29 грудня 2011 року вона уклала із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 1851 га, що знаходиться по вул. Літківській у с. Рожни Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:089:0033, будучи переконаною, що ця земельна ділянка належала продавцю згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2011 року та на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯД № 931061 від 17 листопада 2011 року. Для розрахунку із ОСОБА_4 20 квітня 2012 року заявник уклала з ПАТ «Брокбізнесбанк» кредитний договір № 12Ф-4, в забезпечення виконання зобовязань за яким було передано в іпотеку вищевказану земельну ділянку. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги банку було задоволено у повному обсязі. 4 липня 2016 року заявник звернулася до ОСОБА_4 та повідомивши про наявність рішень судів про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, просила допомоги в вирішенні їхньої спільної проблеми, адже в результаті купівлі-продажу земельної ділянки були порушені її права, вона залишилася без майна та з боргом. 22 липня 2016 року ОСОБА_4 повідомив її, що придбав земельну ділянку не в ОСОБА_3, а на відкритих торгах (аукціоні) з продажу майна підприємця банкрута ФОП ОСОБА_3, які проводилися 14 жовтня 2011 року. Останнього було визнано банкрутом на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 3 серпня 2011 року у справі № 5023/5870/11. Спірну земельну ділянку, яка на той час належала боржнику ОСОБА_3, було включено до ліквідаційної маси та реалізовано ліквідатором шляхом проведення відкритих торгів (аукціону). Грошові кошти в розмірі 54 400,00 грн., виручені від продажу земельної ділянки, були призначені для погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». На час проведення прилюдних торгів та на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 грудня 2011 року у Державному реєстрі іпотек та у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна земельна ділянка не перебувала. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила суд скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду за тих підстав, що указані вказані вище обставини та надані докази є істотними для справи, а про їх існування вона дізналася після 25 липня 2013 року, тобто набрання цим рішенням законної сили.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 листопада 2017 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, та поставити ухвалу по суті заявлених нею вимог. Вказала, що наведені обставини придбання спірної земельної ділянки ОСОБА_4 є такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Вказало, що неповне встановлення судом фактичних обставин справи або порушення порядку дослідження доказів не вважається нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку. При цьому заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами подана з порушенням трирічного строку з дня набрання рішення законної сили. Заявник правомірно набула право власності на предмет іпотеки, але в силу положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку» вона прийняла усі права та обовязки, що передбачені умовами іпотечного договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року, частково задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ПАТ «Брокбізнесбанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML-001/144/2007 від 26 листопада 2007 року у загальному розмірі 76 569, 24 доларів США, що еквівалентно 1 933 976,52 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0, 1851 га, що знаходиться по вул. Літківській у с. Рожни Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:089:0033, яка належить ОСОБА_2 та яка підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від свого імені з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення процедури продажу будь-якій особі за початковою ціною продажу, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» відхилено, указані вище судові рішення залишено без змін.

Також ухвалою Апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2015 року було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_5 (чоловіка заявника), рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Вичерпний перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами витлумачені в ч. 2 ст. 361 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до положень п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки заявник не знав про неї та, відповідно, не міг надати суду дані про неї.

Такою істотною обставиною, на думку заявника, є повідомлення ОСОБА_4, який відчужив їй спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу від 29 грудня 2011 року, про те, що він придбав цю земельну ділянку не в ОСОБА_3 як фізичної особи, а на відкритих торгах (аукціоні) з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_3, які проводилися товарною біржою «Універсальний «Торговий дівр»14 жовтня 2011 року.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що названі обставини не є нововиявленими з огляду на те, що вони не мають істотного значення для правильного вирішення справи та не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, або ж вплинути на висновки суду першої інстанції під час вирішення справи, оскільки у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, у будь-який передбачений законодавством спосіб, іпотека зберігається і новий власник набуває прав та обовязків іпотекодавця. Обмеження щодо способів переходу права власності на предмет іпотеки, для яких іпотека не зберігається, законом не встановлено, а отже положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню у будь-якому випадку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається зі змісту судових рішень у даній справі, суди дійшли висновку, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 за кредитним договором вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, яка на даний час належить ОСОБА_2, оскільки у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

З наведеного слідує, що якщо під час укладення договору купівлі-продажу від 29 грудня 2011 року до відома ОСОБА_2 не було доведено, що земельна ділянка площею 0, 1851 га, що знаходиться по вул. Літківській у с. Рожни Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:089:0033, перебувала у іпотеці, то ця обставина не може бути підставою для висновку про відсутність обтяження нерухомого майна іпотекою.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦПК 2004 року доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст. 179 ЦПК України 2004 року).

При цьому процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Отже, ті обставини, які наводить заявник, не можуть вважатись нововиявленими обставинами, оскільки таке не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом першої інстанції в ухваленому ним судовому рішенні, яке переглянуте судами вищих інстанцій, та не входить до предмету доказування при вирішенні спору по суті, а тому суд обґрунтовано прийшов до висновку, що наведені в заяві обставини не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідно до ст. 361 ЦПК України 2004 року і правильно залишив заяву без задоволення.

Крім того, суд врахував, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року набрало законної сили 25 липня 2013 року, а із заявою про перегляд цього рішення у звязку із нововиявленими обставинами заявник звернулася у серпні 2016 року, тобто з пропуском строку, встановленого абз. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України 2004 року.

Встановлений абз. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України 2004 року трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

ОСОБА_6