Справа № 373/428/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу №373/428/18 (2/373/477/18) за позовом ОСОБА_2 до Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

представник позивача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої 28 березня 2012 року ОСОБА_4 право власності на житловий будинок № 60 (загальною площею 99,90 кв.м., житловою площею 60,90 кв.м.) із господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул.Перемоги в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Посилається на те, що 28 березня 2012 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 60 із господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул.Перемоги в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області та на земельну ділянку № 324 площею 2,2087 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 26 квітня 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 26) та прийняла спадщину належним чином відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцем за законом першої черги є діти спадкодавця ОСОБА_4: дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відмовилися від обовязкової частки у спадщині, подавши відповідні заяви. 10 лютого 2018 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок. За життя її мати свідоцтва про право власності на вищезазначений житловий будинок не виготовила.

Факт володіння померлою ОСОБА_4 житловим будинком № 60 по вул.Перемоги в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується довідками Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 361 від 18.10.2017 та за № 206 від 18.10.2017; висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами ТОВ «Лендвізор» № 1958 від 19.02.2018; ксерокопією технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок № 60 по вул.Перемоги в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області станом на 19.02.2018, копіями плану будинку, експлікації та характеристики до нього; звітом про оцінку майна станом на 23.02.2018, а саме: житловий будинок № 60 (загальною площею 99,90 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами по вул.Перемоги в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, власником якого є ОСОБА_4 (особовий рахунок № 192-1).

Своє право на спадщину позивач ОСОБА_2 підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ОСОБА_7 І-ОК № 245953, виданого Виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 29.03.2012; копією свідоцтва про народження (повторне) ОСОБА_4 ОСОБА_8 1-ОК № 167858, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області 22.09.2010; копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 І-БК № 307477 від 29.01.1977; копією заповіту від 26 квітня 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 26); копією ОСОБА_1 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31536430 від 31.08.2012; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої ОСОБА_4

19 березня 2018 року було відкрито провадження по даній справі і призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 05 травня 2018 року.

До суду 05.05.2018 позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не зявилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача, Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову розяснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після померлої 28 березня 2012 року ОСОБА_4 право власності на житловий будинок № 60 (загальною площею 99,90 кв.м., житловою площею 60,90 кв.м.) із господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул.Перемоги в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_2, зареєстрована та проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

представник позивача ОСОБА_3, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2;

відповідач Великокаратульська сільська рада Переяслав-Сахна, 22-б, с.Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницький район, Київська область 08440, .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч.4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя Я. І. Керекеза