Справа № 297/91/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шомської сільської ради на рішення Берегівського районного суду ухваленого 19 березня 2018 року головуючим суддею Гецко Ю.Ю. за позовом ОСОБА_1 до Шомської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовом до Шомської сільської ради Берегівського району про визнання незаконним та скасування рішення Шомської сільської ради Берегівського району від 15.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, а також про зобов'язання відповідача розглянути на пленарному засіданні сесії подане 17.06.2016 року клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в строки, порядку та у спосіб, передбачений ст. 118 ЗК України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно та всупереч приписів ст. 118 ЗК України прийняв рішення про відмову в наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Таке рішення є невмотивованим та незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Берегівського районного суду від 19.03.2018 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 11-ої сесії 7-го скликання Шомської сільської ради від 15.12.2016 року № 134 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1.».

Зобов'язано Шомську сільську раду повторно розглянути на пленарному засіданні найближчої сесії Шомської сільської ради в порядку та строки, передбачені законодавством України, клопотання ОСОБА_1 від 17.06.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, в с. Шом, контур НОМЕР_1.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення Шомська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування позову посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно та неправомірно задовольнив заявлений позов.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Встановлено, що 11-ою сесією 7-го скликання Шомської сільської ради 15.12.2016 року розглянуто клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, в с.Шом, контур НОМЕР_1.

За результатами розгляду даного клопотання, сільською радою прийнято рішення №134 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1.». Приймаючи вище вказане рішення, відповідач мотивував його тим, що відповідно до технічної документації з нормативно грошової оцінки земель населеного пункту с. Шом, дана земельна ділянка визначена як землі під господарськими будівлями, дворами, гаражами, віднесена земель комерційного використання. Відповідно до п.«б» ч.2 ст.22 ЗК України землі під господарськими будівлями і дворами, господарські шляхи та інші хоча і відносяться до земель сільськогосподарського призначення, однак віднесені до несільськогосподарських угідь, тобто не придатні для потреб сільського господарства, а тому і не можуть надаватися громадянам безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач, вважаючи, що дане рішення порушує його права пред'явив позов у якому просить визнати його незаконним та скасувати і зобов'язати сільську раду повторно розглянути на пленарному засіданні його клопотання.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина чотирнадцята статті 123 ЗК).

Аналіз наведених норм права у взаємозв'язку дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Таким чином, при прийнятті сільською радою рішення про відмову у надані дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, остання здійснює владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Вказаний правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018р. №758/1764/17.

Тобто, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.255, 367, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Шомської сільської ради задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду від 19 березня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Роз'яснити ОСОБА_1, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: