________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2816/18
Провадження № 2-з/520/11/18
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13.03.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Одеси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду міста ОСОБА_2 з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомості, якій знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 83-а, який складається з житлового будинку, сараю, вбиральні, літнього душу, огорожі, та зареєстрований за ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову до подання позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У своїй заяві заявник посилається на те, що він має намір подати позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу житлового будинку, об'єкту житлової нерухомості за адресою - м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд.83-а та витребування їх з чужого незаконного володіння, мотивуючи тим, що в момент вчинення довіреності як одностороннього правочину, а саме 26.10.2017 року, відповідач ОСОБА_2 ввела її в оману щодо обставин, що мають істотне значення, а саме щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З наданої заявником інформації незрозуміло, які зобовязання виникли між сторонами, чи дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявником не надано доказів існування будь-якого зобовязання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 та забезпечення відповідного зобовязання ОСОБА_3, тому неможливо встановити предмет спору, обґрунтувати причинний звязок між особами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Заявником всупереч положенням ч. 2 ст. 149 ЦПК України не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, оскільки може існувати ризик спричинення сторонам збитків у разі, якщо сам позов або повязані з обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Окрім того, вказана заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353 ЦПК України, Постановою пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову про накладення арешту на об'єкт нерухомості, якій знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 83-а, який складається з житлового будинку, сараю, вбиральні, літнього душу, огорожі, та зареєстрований за ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскарженадо апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гниличенко М. В.