Справа № 206/5036/17
Провадження № 2/206/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за законом , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 18 вересня 2007 року, мотивуючи тим, що його бабусі ОСОБА_5 та його дядькові ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. 21травня 2005 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщин на ? частину квартири АДРЕСА_2, яку прийняли в рівних частка його дядько ОСОБА_6 та батько ОСОБА_4 18 вересня 2007 року помер його батько. На момент його смерті він був неповнолітнім, тому є таким, що прийняв спадщину. Крім того, його мати в його інтересах після смерті батька подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2008 року було, зокрема, визнано, що частка власності померлої ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 становила ? . Таким чином, його частка в праві власності на спірну квартиру після смерті батька складає ? частину квартири. 12 січня 2016 року постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину спірної квартири, так як у нього відсутні на руках правовстановлюючі документи на ? частину квартири на ім'я спадкодавця. Виходячи з викладеного, вважав, що його вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за викладених в позовній заяві обставин та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не має належних документів для набуття права власності.

Третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 20.10.1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_4 (а.с.4).

21 травня 2005 року ОСОБА_5 померла (а.с.7).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2008 року було, зокрема, визнано, що частка власності померлої ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 (Дніпропетровську) становила ? (а.с.10).

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді, зокрема, 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 (Дніпропетровську).

Як вбачається із копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_6, що підтверджується його заявою поданою через представника про прийняття спадщини та син ОСОБА_4, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою комунального підприємства. 15 липня 2009 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири АДРЕСА_4 (Дніпропетровську). Свідоцтво про право на спадщину на іншу ? частину квартири не видане (а.с.36-60).

18 вересня 2007 року ОСОБА_4 помер (а.с.8).

З копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті є його син ОСОБА_4 12 січня 2016 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири АДРЕСА_6, після смерті батька ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на імя спадкодавця (а.с.61-81).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як було встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на ? частини квартири АДРЕСА_6 набув її син ОСОБА_4 Проте, ОСОБА_4 не встиг оформити своїх спадкових прав на частину даної квартири, так як невдовзі помер.

Отже, набувши право власності на вищезазначену частку квартири в порядку спадкування, тобто правомірно та у відповідності до закону спадкодавець не оформив спадкових прав на належну йому частку квартири у встановленому законом порядку, що унеможливило позивачу оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину через нотаріальну контору.

Згідно закону свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Таким чином, виходячи з викладеного та з урахуванням неможливості оформлення позивачем своїх прав в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з визнанням за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 18 вересня 2007 року, права власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 (Дніпропетровську).

Доводи відповідача, щодо не визнання позову, суд до уваги не приймає, оскільки вони є явно необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт АН832422) до Дніпровської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького,75), третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова,3) про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 18 вересня 2007 року.

Дата складання повного судового рішення 22 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В. Зайченко