Справа № 211/329/18
Провадження № 2/211/866/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Н.О. Сарат

при секретарі: С.М. Зоріній

за участі

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2016 року з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.05.2014 року. Цим же рішенням суду з відповідача також стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 350 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Починаючи з 13.05.2014 року до 06.04.2016 року. У звязку з тим, що рішення суду відповідачем не виконується, станом на 15.12.2017 року виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки за період з 26.09.2016 року по 15.12.2017 рік в розмірі 31232,31 гривня, та заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини за період з 13.05.2014 року по 06.04.2016 рік в розмірі 7973,18 гривень. Просить суду стягнути з відповідача на свою користь неустойку ( пеню): за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 26.09.2016 року по 15.12.2017 рік включно в розмірі 11387,13 гривень та за прострочення сплати аліментів на своє утримання, за період з 13.05.2014 року по 06.04.2016 року включно, у розмірі 2387,81 гривень.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, наполягала на задоволенні вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив що з 2014 року по 2016 рік він навчався. В 2016 році знайшов роботу, але мав мізерний заробіток. Представник виконавчої служби його запевняв, що відрахування з заробітної плати будуть, однак аліменти з заробітної плати не відраховувалися, тому він сплачував аліменти самостійно. Дії державного виконавця не оскаржував.

Вислухавши доводи представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2016 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягненням дитиною повноліття, починаючи з 13 травня 2014 року та стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 350 грн. (триста п"ятдесят гривень) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 9-10 копія рішення).

Згідно інформації наданої Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві встановлено, що у відділі на виконанні перебувають виконавчі провадження по яким стягувачем виступає ОСОБА_3, а саме: виконавче провадження № 52495616 з примусового виконання виконавчого листа Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/2984/14-ц від 12.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.05.2014 року ( відкрите постановою державного виконавця від 04.10.2016 року); виконавче провадження № 52446272 з примусового виконання виконавчого листа Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/2984/14-ц від 11.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 350,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 13.05.2014 року до 06.04.2016 року ( відкрите постановою державного виконавця від 04.10.2016 ).

Вказані виконавчі листи надійшли на виконання з Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, за місцем роботи боржника в ТОВ «ГЛЕДЕКС» ( м. Київ, вул. Здолбунівська, 7).

Заборгованість по аліментам станом на 24.04.2017 року складає 21862,59 гривень по виконавчому провадженню № 52495616, а також станом на 06.04.2016 рік складає 7973,18 гривень по виконавчому провадженню № 52446272 ( до досягнення дитиною 3-х річного віку ( а.с. 11, 12).

Як вбачається з довідки-розрахунку від 15.12.2017 р. сума нарахованих аліментів з 01.01.2017 року заборгованість по аліментам станом на 15.12.2017 року становить 43888,16 гривень ( а.с. 13).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-535цс16.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем, що становить розмір неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з 13.05.2014 року по 06.04.2016 рік включно становить 2387,81 гривень; розмір неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки- Проша ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 26.09.2016 року по 15.12.2017 року включно становить 11387,13 гривень ( а.с. 14-15).

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, щодо бездіяльності державного виконавця, оскільки згідно ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2 червня 2016 року, сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Таким чином, оскільки відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, оскільки на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками та в інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів, суд, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність вини відповідача як платника аліментів за прострочення їх сплати, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80,00 грн.

Крім того позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, тому оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу ОСОБА_3 понесені витрати в розмірі 3000,00 гривень.

Керуючись ст.268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2016 року у справі № 211/2984/14-ц, за період з 13.05.2014 року по 06.04.2016 року включно, у розмірі 2387, 81 гривень (дві тисячі триста вісімсот сім гривень 81 копійок) та за прострочення сплати аліментів на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2016 року у справі №211/2984/14 - ц, за період з 26.09.2016 року по 15.12.2017 року включно, у розмірі 11 387, 13 гривень (одинадцять тисяч триста вісімдесят сім гривень 13 копійок) , що разом становить 13774, 94 гривень (тринадцять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 94 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п. 15.5Перехідних положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сарат Н. О