Справа № 2/593/20/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р. місто Бережани Тернопільської області

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В.М.

при секретарі судового засідання Осадці М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, -

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_1, діючи як законний представник (опікун) ОСОБА_2, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

В позовній заяві вказала, що з 21 січня 1990 року народилася ОСОБА_2, яка є інвалідом І групи з дитинства. Матірю ОСОБА_2 є ОСОБА_6, а батьком ОСОБА_3. Батьки ОСОБА_2 навчалися в Львівському політехнічному інституті. Після того як ОСОБА_6 завагітніла, вона 03 червня 1989 року познайомила відповідача майбутнього батька дитини зі своїм батьком ОСОБА_4. Тоді ОСОБА_3 обіцяв одружитися з ОСОБА_6 Однак в наступному відповідач відмовився одружуватись з ОСОБА_6 Після народження дитини ОСОБА_6 зверталася до народного суду Радянського (тепер Івано-Франківського) району міста Львова з позовом до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, проте рішення по справі постановлено не було. 12 жовтня 2016 року у «ДНК центрі» у Львові було проведено дослідження ДНК, результати якого було вручено лише ОСОБА_3, а ОСОБА_1 лише усно повідомили, відповідач з імовірністю 99,99973487% є батьком ОСОБА_2

Не зважаючи на вказане, ОСОБА_3 не бажає визнавати факту свого батьківства щодо ОСОБА_2, а тому ОСОБА_1М, як опікун останньої, звернулася в суд з позовом про визначення походження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як її батька.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні позовній заяві, просив позов задовольнити. Окрім цього, надав суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

В запереченні проти позову та під час розгляду справи відповідач та його представник ОСОБА_5 проти позову заперечили, посилаючись на те, що відповідач не є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтвердженням цього на їх думку є те, що у свідоцтві про народження останньої є відомості про батька. Окрім цього, послалися на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню кодекс законів про шлюб та сімю, який діяв на момент народження ОСОБА_2, а не Сімейний кодекс України, посилання на який містяться в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що він, як і ОСОБА_6, навчалися в Львівському політехнічному інституті, у нього з останньою в 1988 році були статеві стосунки, після того як ОСОБА_6 повідомила, що вагітна, він дійсно приїжджав до неї додому і казав, що одружиться з ОСОБА_6 Однак в наступному він відмовився одружуватись, оскільки прийшов до висновку, що батьком дитини є інший чоловік. Окрім цього, подав звіт по тесту на батьківство. В наступному пояснив, що висновок молекулярно-генетичної експертизи для нього неочікуваний, просить прийняти рішення відповідно до закону.

Судом було здійснено наступні процесуальні дії:

18 серпня 2017 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача;

07 вересня 2017 року судом відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

18 вересня 2017 року судом проведено попереднє судове засідання, - цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою призначено до судового розгляду.

13 листопада 2017 року судом призначено в справі судову молекулярно генетичну експертизу, провадження по справі зупинено.

01 лютого 2018 року провадження в справі відновлено у звязку з виконанням експертизи.

Суд, вислухавши представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом із свідоцтва про народження встановлено, що 21 січня 1990 року в місті Львові народилася ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про народження 19 квітня 1990 року зроблено запис за № 3078.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 21 вересня 2017 року у вказаному реєстрі за пошуковим запитом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, містяться відомості про актовий запис № 3078 від 19 квітня 1990 року, складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в м. Львові, відомості про батька - ОСОБА_7, відомості про матір ОСОБА_6. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері.

Згідно рішення виконавчого комітету Бережанської міської ради № 289 від 27 квітня 1999 року над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою м. Бережани, вул. Лесі Українки, 25 встановлено опіку і призначено опікуном її бабу ОСОБА_1.

З посвідчення серії ААБ № 118187, виданого УПСЗН Бережанської райдержадміністрації 24.06.2008 року, випливає, що ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога по догляду за інвалідом І групи з дитинства, а саме: онукою - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, інвалідом І групи.

Відповідно до висновку звіту по тесту на батьківство ID18952 від 25/10/2016 щодо «гаданого батька» ОСОБА_3 та дитини ОСОБА_2, - результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено, з імовірністю 99,99973487 % гаданий батько є біологічним батьком дитини.

Згідно висновку експерта № 10/1055 від 22.01.2018 року за результатами молекулярно-генетичної експертизи, проведеної у вказаній цивільній справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, може бути біологічним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ймовірність даної події становить 99,99999%.

Зважаючи на те, що між відповідачем та матірю ОСОБА_2 ОСОБА_6 мали місце статеві стосунки в період зачаття ОСОБА_2, що стороною відповідача не заперечується, суд з врахуванням висновків молекулярно-генетичної експертизи № 10/1055 від 22.01.2018 року приходить до висновку, що саме відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Окрім цього, судом враховано надані стороною позивача копії документів, з матеріалів справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, які не оспорені стороною відповідача: висновок судово медичного експерта № 3192 від 07 листопада 1990 року, відповідно до якого дитина жіночої статі народжена ОСОБА_6 21 січня 1990 року, була доношеною, зачаття дитини, народженої ОСОБА_6 21 січня 1990 року, могло бути у 2-3 декаді квітня 1989 року; висновок судово-біологічної експертизи №448/90 б від 07 листопада 1990 року, відповідно до якого результати досліджень еритроцитарних і сивороткових систем крові /АВ0, MN, Rh/ резус/, Р, гаптоглобін Lewis/, не дають підстав для виключення батьківства ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п.1 Розділу VII Сімейного кодексу України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. В свою чергу Цивільний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року.

Виходячи з наведеного, норми Сімейного кодексу України, застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які виникли до набрання чинності Сімейним кодексом України, зокрема, в період про який ідеться в позовній заяві, підлягають застосуванню норми кодексу про шлюбу та сімю України, який набрав чинності 01 січня 1970 року.

Статтею 51 КпШС України встановлено, що взаємні права та обов'язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Досліджені в судовому засіданні докази дають суду підстави прийти до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання відповідача батьком ОСОБА_2, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, генетично походить від ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 51, 53 Кодексу про шлюб та сімю України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 79, 80, 81, 89, 95, 259, 263, 265, 354, 355, п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 294, 296 ЦПК України (в редакції від 14.11.2017 року), суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_2, яка народилася 21 січня 1990 року у місті Львові.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь спеціального фонду Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення (ст.ст. 354, 355 ЦПК України).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Відомості про позивача: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, номер та серія паспорта НЮ 146852.

Відомості про відповідача: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, номер та серія паспорта КА 401520.

Дата складення повного судового рішення 26.02.2018 року.

СУДДЯ: