У Х В А Л А

Іменем України

694/451/18

19.04.2018 року Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши заяву Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих, зацікавлена особа орган опіки та піклування Звенигородської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Звенигородський будинок-інтернат для інвалідів та престарілих 19.04.2018 року звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_1 та призначення останньому опікуна.

Вказана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих документ про сплату судового збору не доданий.

Заявник посилалася на ч. 2 ст. 299 ЦПК, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Однак згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, цивільне процесуальне законодавство виділяє два види судових витрат: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, і за змістом ч.2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати повязані із розглядом справи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Станом на 01.01.2018 року в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 1762 гривень, а 0,5 від вказаної суми становить 881.00 гривень.

За таких обставин з метою усунення недоліків заяви, заявнику необхідно надати суду документ про сплату судового збору в сумі 881.00 гривень.

Крім того суд звертає увагу заявника на наступне:

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обовязок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, позивачем у заяві не зазначено електронних адрес учасників справи або ж відомостей про їх відсутність, повні дані як заявника так і заінтересованої особи (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України).

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Із матеріалів заяви вбачається, що позов підписаний директором Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих ОСОБА_2, однак, до позову не долучено будь-яких документів, які б засвідчували, що вказана особа є директором та має право підпису документів.

Всупереч вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.1, ч.5 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У відповідності до вимог ч.2, ч.4, ч.5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Правильність копій документів, які додані до позовної заяви, належним чином не засвідчена.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Разом з тим заявник не належить до вище перелічених субєктів, яким надано право на звернення з даним позовом, відтак необхідно обґрунтувати право заявника на звернення з даною заявою до суду.

Крім того, у поданій заяві взагалі відсутній зміст вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 133, 185, 299 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих, зацікавлена особа орган опіки та піклування Звенигородської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику для виправлення зазначених недоліків заяви строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сакун Д. І.