РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Довбенко Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівному справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5, з позовною заявою про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 64/06Р від 11.09.2006 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання згідно п. 1.1. Кредит надавався в сумі 4 620 дол. США 00 цента в порядку та на умовах, визначених кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року. Плата за користування кредитом становить 13% річних (п. 1.3. Договору). Термін користування кредитом по 11.09.2009 року (п. 1.2. Договору).

11.09.2006 року, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року, між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір Поруки № 64/06Р, відповідно до якого останній поручився перед банком солідарно відповідати перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_6 зобовязань в повному обсязі за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року.

ОСОБА_6 належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року не виконував, у зв'язку з чим ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. 25.10.2010 Рівненським міським судом Рівненської області ухвалено рішення по цивільній справі № 2-2059/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року в розмірі 47 662,44 грн. та судові витрати 476, 62 грн., та витрати на ІТЗ 120 грн.

Зобовязання за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року до цього часу не виконано, станом на 18.01.2017 року загальна сума заборгованості становить 237 605,55 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом 3 717, 00 дол. США; - відсотків за користування кредитом 4 791,01 дол. США; всього заборгованість по кредиту та відсотках 8 508,01 дол. США (по курсу НБУ 27,629792 грн. на 18.01.2017 року) становить 235 074 грн. 55 коп. та 2 531,00 грн., що складається з: - заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту складає 0,00 грн.; - штрафу несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 2 531,00 грн. Загальна заборгованість 237 605 грн. 55 коп.

Рішенням Рівненським міським судом Рівненської області від 25.10.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБіБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 47662 грн. 44 коп. Проте рішення суду не виконане. Сума різниці нестягненої заборгованості та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту становить 99 585 грн. 62 коп. На підставі викладеного просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року в сумі 99 585 грн. 62 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 позов не визнала, надала суду заперечення та просила відмовити у задоволенні позову повністю. Додатково пояснила, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про стадії виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області по цивільній справі № 2?2059/10 від 25.10.2010, яке станом на сьогоднішній день правомірне та має законну силу.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 зауважила, що вимога Позивача про притягнення відповідача ОСОБА_2 до відповідльності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року, є неправомірною, так як порушує конституційний принцип встановлений ст. 61 Конституції України про неприпустимість повторної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Просила врахувати, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, доданий до позову, складений всупереч умов кредитного договору № 64/06Р від 11.09.2006 року. Крім того, пояснила, що надана в позові таблиця різниці заборгованості складена станом на 18.01.2017, а не станом на 11.09.2009, що є порушенням вимог п. 1.2. кредитного договору № 64/06Р від 11.09.2006 року в частині строку закінчення терміну дії кредитного договору. Здійснюючи розрахунок, за період часу з 19.11.2009 по 18.01.2017, позивачем не було враховано, що курс долара з 2009 року по 2017 рік постійно змінювався, орієнтовно динаміка курсу долара була наступною: 2009 (1 дол. США 7,7 грн.); 2010 7,9 грн.; 2011 7,9 грн.; 2012 7,10 грн.: 2013 7,10 грн.; 2014 11,8 грн.; 2015 21,9 грн.; 2016 25,5 грн.; 2017 26,5 грн. Тому просив врахувати, що позивачем не було враховано зміну курсу долара за період 2009-2017, тому інформація надана в ним в таблиці різниці заборгованості є безпідставною, чим спричинено дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача.

Крім зазначеного, представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просила врахувати, що цивільним законодавством визначено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, який називається позовною давністю (ст. 256 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦКУ), загальна тривалість позовної давності обмежена 3 роками (ст. 257 ЦКУ), а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) 1 роком (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ). За умовами п. 1.2. Кредитного договору № 64/06Р від 11.09.2006 року кредитні кошти надаються терміном по 11 вересня 2009 р. Отже, саме з цієї дати розпочав перебіг строк позовної давності щодо вимог позивача, згідно ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю в три роки. Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Враховуючи те, що сторонами не домовлено про збільшення строку позовної давності та автоматичну пролонгацію договору, вважає за доцільне застосувати загальні положення цивільного законодавства щодо строків позовної давності до врегулювання відносин, повязаних із наданням кредиту. Таким чином, на даний час, позовна заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_2 не підлягає задоволенню у звязку із закінченням строку позовної давності згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ, так як такий закінчився 11.09.2012 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 11.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 64/06Р від 11.09.2006 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредит надавався в сумі 4 620 дол. США 00 цента в порядку та на умовах, визначених кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року. Плата за користування кредитом становить 13% річних. Термін користування кредитом по 11.09.2009 року.

11.09.2006 року, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року, між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір Поруки № 64/06Р, відповідно до якого останній поручився перед банком солідарно відповідати перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_6 зобовязань в повному обсязі за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року.

Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав та надав позичальнику обумовлений договором кредит.

ОСОБА_6 належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 64/06Р від 11.09.2006 року не виконував, у зв'язку з чим ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

З оглянутої в судовому засіданні справи № 2-2059/10 за позовом ВАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором вбачається, що 25 жовтня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області винесено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБіБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 47662 грн. 44 коп.

Станом на 18.01.17 року загальна сума заборгованості Позичальника за кредитним договором становить 237 605,55 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом - 3717,00 дол. США;

-відсотків за користування кредитом - 4791,01 дол. США

всього заборгованість по кредиту та відсотках 8 508,01 дол. США (по курсу НБУ 27,629792 грн. на 18.01.17р.) становить 235 074 грн. 55 коп. та 2 531,00 грн., що складається з:

- заборгованістю за комісією по обслуговуванню кредиту складає 0,00 грн.;

- штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 2 531,00 грн.

Загальна заборгованість 237 605 (двісті тридцять сім тисяч шістсот пять) гривень 55 коп.

Таким чином різниця нестягненої суми заборгованості за відсотками складає 3 512,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку 18.01.2017 року (1 дол. США = 27,629792 грн.) складає 97 054,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК).

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в статтях 509, 600, 601, 604-609 ЦК, в яких не передбачено такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином( ст.. 599 ЦК).

Належним є виконання зобовязання , яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК.

Частиною 2 ст. 625 ЦК передбачено право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум.

Виходячи з аналізу норм статей 11, 12, 15, 16 ЦК, ст.. 3 ЦПК можна зробити висновок, що право, яке захищає суд, має існувати на день прийняття судового рішення.

Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобовязання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання ( добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже, суд здійснив висновок з врахуванням комплексного аналізу наведених норм, про те, що нормами чинного законодавства України позивачу надається право звернутись до суду з позовом про стягнення суми боргу згідно умов договору та штрафних санкцій.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

З огляду на викладені обставини, зважаючи на те, що ОСОБА_6 не виконувались умови укладеного кредитного договору між ним та банком, а позивач звернувся до суду з позовом лише 22.06.2017 і суму заборгованості в позові вказує станом на 18.01.2017 року тому, на даний час, позовна заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково а саме в межах 3 років, що передують зверненню до суду, а відтак заборгованість за відсотками має стягуватися з 18.01.2014 та становить 1481, 85 доларів США.

Незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зважаючи на зміст зазначеної статті, в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.

Згідно розпорядження Національного банку України від 16.02.2018 року курс гривні до долару США складає 26,76 грн., тобто заборгованість, яка підлягає стягненню складає 39654 грн. 30 коп.

В частині позовних вимог повноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд приходить до такого висновку

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З оглянутого в судовому засіданні кредитного договору № 64/06 Р від 11.09.2006 року вбачається, що за умовами п. 1.2. цього договору кредитні кошти надаються терміном по 11 вересня 2009 р. Отже, саме з цієї дати розпочав перебіг строк позовної давності щодо вимог позивача до поручителя ОСОБА_7 тривалістю в 1 рік .

Відповідно до п. 4.1 договору поруки №64/06 Р від 11.09.2006 року порука припиняється, якщо кредитодавець протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами(ч.1 ст.252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати(ч.2 ст.251 та ч.2 ст.252 ЦК України).

Слід зазначити, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки(6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право(Правова позиція зазначена у постановах ВСУ №6-170цс13, 6-41цс14).

Отже, перебіг передбаченого п. 4.1 договору поруки №64/06 Р від 11.09.2006 року строку почався 11 вересня 2009 року та тривав по 11 вересня 2010 року включно. Протягом вказаного періоду вимога до поручителя банком пред'явлена не була; дії, що переривають перебіг вказаного строку, банком, поручителем не вчинялись, що стверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що банк звернувся до суду з пропуском строку, як наслідок поруку ОСОБА_7 слід вважати припиненою.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини, а також факт припинення поруки ОСОБА_7, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме стягнути заборгованість в межах 3 років за кредитним договором тільки з ОСОБА_6 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 1481, 85 доларів США, що станом на 16.02.2018 року по курсу НБУ 1 долар США =26, 76 грн, що становить 39654 грн. 30 коп. ( тридцять дев»ять тисяч шістсот п»ятдесят чотири грн. 30 коп.)

В задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача ОСОБА_6 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 1600 ( одна тисяча шістсот грн.) сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 1481, 85 доларів США, що станом на 16.02.2018 року по курсу НБУ 1 долар США =26, 76 грн, що становить 39654 грн. 30 коп. ( тридцять дев»ять тисяч шістсот п»ятдесят чотири грн. 30 коп.)

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 1600 ( одна тисяча шістсот грн.) сплаченого судового збору

В задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (скорочена назва: ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кучина Н.Г.