Справа № 661/2153/17
Провадження № 2/661/37/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

19 лютого 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді: Чирського Г.М.,

при секретарі: Шевченко Ю.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Дніпрянська селищна рада Херсонської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1987 року, йому належить житловий будинок житловою, площею 19,4 кв.м. та надвірні споруди, які знаходяться в смт. Дніпряни по вулиці Наддніпрянській, 81, що в м. Нова Каховка Херсонської області, розташованій на земельній ділянці радгоспу. Відповідно до плану присадибної ділянки, яка знаходиться у технічному паспорті на будинок по зазначеній адресі, під номером 6 значиться колодязь, який знаходиться на межі із земельною ділянкою по вул. Наддніпрянська № 79, яка перебуває в користуванні відповідача по справі. В 2008 році відповідачем розпочаті земельні роботи в безпосередній близькості до належного позивачу колодязя, а саме будівництво вигрібної ями. У витягу з акту від 25.03.2008 року Дніпрянської селищної ради зазначено, що земельні роботи ОСОБА_2 ведуться всупереч чинного законодавства, ДБН та санітарних норм, а від так його було зобов'язано закрити яму, забезпечити її герметичність та не допускати попадання у неї сточних вод, сміття та інше аби не забруднювати водоносного горизонту. Так, у 2013 році ОСОБА_2, самовільно, без наявності будь-яких правових підстав, порушивши межі визначені у плані присадибної ділянки, шляхом знесення огорожі, яка оминала належний ОСОБА_3 колодязь, побудував сарай та встановив нову огорожу, фактично позбавив його права проходу до колодязя, користування ним та його обслуговування, а також земельною ділянкою на якій він розташований. В зв'язку з неправомірними діями відповідача, ОСОБА_3 звернувся з заявою до Новокаховської міської ради Херсонської ради, з приводу чого 11.09.2013 року отримав одповідь про те, що дії відповідача є неправомірними та такими, що не відповідають ДБН 360-92 та санітарним нормам СанПІн2.2.4-171-10, так як відстань від колодязя питної води до вигрібної ями повинна становити не менше 20 м., до житлового будинку не менш 15 м., для обслуговування колодязя необхідно облаштувати майданчик радіусом не менш ніж 2 метрів. Враховуючи вказане позивач просив суд, зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні його власністю - колодязем, що розташований за адресою: смт. Дніпряни м. Нова Каховка Херсонської області, вул. Наддніпрянська № 81, шляхом знесення самочинного будівництва та огорожі з колодязя, відновлення меж земельної ділянки, згідно плану присадибної ділянки по вулиці Наддніпрянській №81 в смт. Дніпряни м. Нова Каховка Херсонської області та стягнути на свою користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених вище підстав.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши суду, що після звернення позивача до суду у 2016 році він засипав вигрібну яму, яка знаходилася на його частині в районі межі земельних ділянок, де побудував сарай. Стосовно огорожі зазначив, що він згоден на відступ від колодязю, але після того як позивач погодить з ним приватизацію його земельної ділянки, оскільки у такому вигляді огорожа існувала протягом тривалого часу.

Представник третьої особи Дніпрянської селищної ради, в судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за своєї відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши доводи сторін, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.07.1987 року державним нотаріусом Новокаховскої державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим № 1-1813, ОСОБА_3 належить жилий будинок з надвірними спорудами, розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Дніпряни, вул. Наддніпрянська, 81, в складі: жилий будинок по літерой «А», льох літера «В», ворота № 1, паркан № 2, паркан № 3, водопровід № 4, мощення № 5 та колодязь № 6. Вказане свідоцтво зареєстроване в КП «Каховське бюро технічної інвентаризації».

Згідно Генерального плану (схеми), затвердженого 21.12.1983 року, зміненого 30.04.1987 року, колодязь за № 6, належний ОСОБА_3 розташований на території, якою користується ОСОБА_3 за адресою: смт Дніпряни, вул. Наддніпрянська, 81 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1987 року.

Відповідно до Генерального плану (схеми), затвердженого 24.12.1983 року, встановлені межі земельної ділянки та будівель, розташованих на території, якою користується ОСОБА_2 за адресою: смт Дніпряни, вул. Наддніпрянська, 79. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05.1995 року одним з власником будівель, розташованих на зазначеній земельній ділянці є ОСОБА_2

З відповіді Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради Херсонської області № 233 від 11.09.2013 року вбачається, що вказане Управління вважає неправомірними дії ОСОБА_2, який самовільно захопив територію на якій розташований колодязь № 6, оскільки останній на праві власності належить ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт проходження огорожі в районі колодязя через земельну ділянку ОСОБА_3 на час розгляду справи, що також узгоджується з фотознімками цієї ділянки, долученими позивачем (а.с. 31-33). При цьому, відповідач ОСОБА_2 не заперечував справжність обстановки, що зафіксована на фотознімках на час вирішення спору.

З відповіді виконавчого комітету Дніпрянської селищної ради Херсонської області №1419/02-18 від 03.12.2013 року вбачається, що питання про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_3Ф спірним колодязем розглядалося Дніпрянською селищною радою та йому повідомлено, що оскільки ні він, ні ОСОБА_2 не мають документу, що підтверджує їх права власності/користування відповідними земельними ділянками, тому, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_3 є власником спірного колодязю № 6, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном в судовому порядку.

З витягу з протоколу № 03 постійної комісії з питань земельних та природних ресурсів при виконкомі Дніпрянської селищної ради від 22.12.2015 року вбачається, що комісія, розглянувши неодноразово спірне питання ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та між сусідом ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо межі земельної ділянки навколо колодязі, який знаходиться на межі земельної ділянки між сусідами, рекомендовано зробити хвіртку для обслуговування колодязя та дійти згоди між собою, у разі не досягнення згоди вирішити питання в судовому порядку.

З ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 14.04.2016 року вбачається, що позивач звертався до суду з аналогічним позовом, в якому просив зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні ним земельною ділянкою, що розташована за адресою: Херсонська область, смт. Дніпряни, вул. Наддніпрянська, 81, шляхом знесення огорожі колодязя та відновлення її меж згідно плану присадибної ділянки по вул. Наддніпрянській, 81 в смт. Дніпряни Новокаховської міської ради Херсонської області. Вказаний позов був залишений без розгляду за заявою ОСОБА_3, тобто перешкоди в користуванні земельною ділянкою продовжують існувати.

З відповіді виконавчого комітету Дніпрянської селищної ради Херсонської області № 785/02-18 від 01.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 надав згоду на відступ від спірного колодязю при умові погодження ним приватизації його земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 96 ч.1 п. г Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані не порушувати прав землекористувачів суміжних земельних ділянок.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, ч.3 зазначеної статті встановлено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином, судом визнані частково обґрунтованими вимоги позивача щодо усунення перешкод відповідачем у користуванні колодязем, зазначеним за № 6 згідно Генерального плану від 21.12.1983 року, який відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1987 року знаходиться у власності ОСОБА_3 Відповідач порушив право володіння та користування позивачем зазначеним колодязем, провівши огорожу через земельну ділянку ОСОБА_3 за зазначеною адресою, створивши перешкоди.

З цих підстав, з метою повного захисту прав позивача суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні позивачем своїм майном та для відновлення порушених прав, вважає за необхідне покласти на відповідача ОСОБА_2 обовязок усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 своєю власністю шляхом знесення самочинної огорожі з колодязя та відновлення меж земельної ділянки відповідно до Генерального плану будівель по вулиці Наддніпрянській, 81 у смт Дніпряни Новокаховської міської ради Херсонської області, від 21.12.1983 року.

Вимоги позову щодо знесення відповідачем самочинного будівництва судом до уваги не беруться, оскільки відповідно до Генеральних планів територій, якими користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресами: смт Дніпряни, вул. Наддніпрянська, 81 та вул. Наддніпрянська, 79, зазначена будівля не знаходиться на території земельної ділянки, якою користується позивач. Доказів про знаходження вигрібної ями на цій частині земельної ділянки, на час розгляду справи позивачем також не представлено, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо вирішення даного спору при наявності приватизації земельної ділянки, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства і зазначених висновків суду не спростовують.

З цих підстав позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 426,67 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належного йому колодязю за № 6 Генерального плану будівель по вулиці Наддніпрянській, 81 у смт Дніпряни Новокаховської міської ради Херсонської області, шляхом знесення самочинної огорожі з колодязя та відновлення меж земельної ділянки відповідно до Генерального плану будівель по вулиці Наддніпрянській, 81 у смт Дніпряни Новокаховської міської ради Херсонської області, від 21.12.1983 року. В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 426 грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення буде виготовлено 22 лютого 2018 року.

Суддя Г. М. Чирський