Справа № 454/2019/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретарів: Калиш В.О., Хомин В.М. та Мандрик І.Я.,

представників відповідача: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 4000 доларів США в еквіваленті до гривні.

Свої вимоги мотивує наступним.

08.07.2013р. він надав відповідачу позику у сумі 4000 доларів США, зі строком повернення до 12.04.2014р, про що була складена розписка.

Однак, відповідач у визначений строк грошових коштів йому не повернув.

В січні 2015 року, під час телефонної розмови, відповідач пообіцяв повернути позику одразу після того, як повернеться із заробітків.

В травні 2015 року відповідач приїхав з Російської Федерації в Україну, однак грошей йому не повернув та продовжував уникати його, поїхав до Єгипту на відпочинок тощо.

Заочним рішенням від 17.11.2015 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 4000 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 87 028грн. боргу та 870грн. судового збору.

Ухвалою від 10.07.2017р. заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17.11.2015р. скасовано.

Ухвалою від 08.09.2015р. вжито заходів забезпечення позову, зкрема, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, належні відповідачу, на суму, співмірну із заявленими позовними вимогами.

Ухвалою від 03.10.2017р. провадження по справі зупинено у зв'язку з призначенням почеркознавчої експертизи.

16.07.2018р. справа повернута до суду у зв'язку з неможливістю проведення експертизи.

Ухвалою від 16.07.2018р. провадження по справі зупинено у зв'язку з проведенням почеркознавчої експертизи.

17.09.2018р. вищевказана справа повернулася до суду з висновком експерта.

Ухвалою від 23.10.2018р. провадження по справі поновлено.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В обгрунтування навів обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Додатково повідомила, що грошових коштів у сумі 4000 долдарів США ОСОБА_3 не надавав, а ОСОБА_4 - не отримував, а представлена розписка не підтверджує факту отримання даних грошей.

Покликається на правові позиції Верховного Суду України, згідно яких, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг, який повинен бути підтверджений розпискою; розписка, що підтверджує боргове зобов'язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Зазначає, що в розписці зазначена лише дата її складання, а дата отримання відповідачем коштів - відсутня.

Вважає, що позов не грунтується на вимогах чинного законодавства та не підтверджений належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим, не підлягає задоволенню.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

З дослідженої в судовому засіданні розписки установлено, що ОСОБА_4 позичив 08.07.2013 року у ОСОБА_3 гроші в сумі 4000 доларів США та зобов'язується повернути їх до 12.04.2014р.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку).

Ч.2 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч.2 ст.1051 ЦК України при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджена лише належними та допустимими доказами.

Факт передачі грошей підтверджений розпискою.

Таким чином, факт написання розписки про отримання грошей є доказом отримання грошей позичальником від позикодавця.

Разом з цим, відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, твердження представника відповідача про те що ОСОБА_4 жодної боргової розписки не писав та не підписувася не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Зокрема, дослідженим висновком експерта №3840 від 10.09.2018р. встановлено, що рукописний текст яким заповнений досліджуваний документ - оригінал розписки від 08.07.2013р., виданої та підписаної ОСОБА_4, яка починається словами "Я, ОСОБА_4" і закінчується "08.07.2013р підпис ОСОБА_4." - виконаний самим ОСОБА_4.

Підпис від імені ОСОБА_4, що розташований праворуч на відстані від рукописного цифрового запису "08.07.2013р" в досліджуваному документі - оригіналі розписки від 08.07.2013р., виданої та підписаної ОСОБА_4, яка починається словами "Я, ОСОБА_4" і закінчується "08.07.2013р підпис ОСОБА_4.", - виконаний самим ОСОБА_4.

Таким чином, судом встановлено істотне порушення умов договору зі сторони ОСОБА_4 та відповідно позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до курсу валют встановленого Національним Банком України на 08.11.2018 року 100 доларів США - 2789,6958 грн.

Отже, з ОСОБА_4 слід стягнути 4000 доларів США що за курсом НБУ станом на 08.11.2018 р. становить 111 588 грн. (4000 (доларів США) х на 27,89 грн. (один долар США) = 111 588 грн.)

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Як вбачається з поданої квитанції ОСОБА_3 при зверненні до суду з даним позовом сплатив 870грн. судового збору.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4000 (чотири тисячі) доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.11.2018 року становить 111 588 (сто одинадцять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім) грн. боргу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 870(вісімсот сімдесят) грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 245 (двісті сорок п'ять) грн. 88 коп. судового збору.

Ухвала про забезпечення позову від 08.09.2015 року, якою накладено арешт на грошові кошти, а у випадку відсутності таких коштів на банківських рахунках - на нерухоме та рухоме майно, зокрема: автомобіль, марки «Хонда CR V», р.н.з. НОМЕР_2, на суму, співмірну із заявленими позивачем вимогами, а саме - 87028 (вісімдесят сім тисяч двадцять вісім) грн., належні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., ідентифікаційний НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1 - продовжує діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Повне рішення складено 19.11.2018 року.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., ІПННОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_3

Головуючий: М. Я. Адамович