Справа № 199/8913/17
13 лютого 2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Терентієвої Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації,
за участю учасників справи:
представника позивача ОСОБА_3,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2017 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. та, зареєстрованого в реєстрі під № 2-1492 позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1). Відповідач ОСОБА_2 є онуком колишнього власника домоволодіння ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Відповідач ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1), не проживає, не користується ним, не несе витрат на його утримання, тому позивач звернулася до суду та просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1), зобов'язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2017 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. та, зареєстрованого в реєстрі під № 2-1492, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1).
Відповідач ОСОБА_2 є онуком колишнього власника домоволодіння ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Відповідач ОСОБА_2 залишається зареєстрованим в житловому будинку АДРЕСА_1) не мешкає без поважних причин, особистих речей в ньому не має, оплату комунальних послуг не здійснює, що підтверджується наданими доказами та показати допитаного у судовому засіданні свідка.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні власністю обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти відповідача з реєстрації, суд зазначає наступне.
Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради є у справі третьою особою. Такий процесуальний статус виключає можливість покладення на нього рішенням суду будь-яких обов'язків, а тому позовні вимоги в цій частині задоволення не підлягають.
Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи та клопотання позивача залишити судові витрати на її рахунок, суд вважає за необхідне судові витрати не розподіляти та віднести їх на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд, -
В іншій частині позову - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.
Повний текст судового рішення буде складено 21 лютого 2018 року.
Суддя О.Б.Подорець