Справа № 324/1830/17
Провадження № 2-о/324/8/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пологи цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Пологівська міська рада Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини з метою отримання спадщини після смерті його матері ОСОБА_6. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що його батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Його мати ОСОБА_6 проживала в своєму будинку в м.Пологи по вул.Садовій, 117, до своєї смерті. У заявника є власний будинок в м.Пологи по вул.Одеській, 34, де він зареєстрований та проживає зараз разом із сімєю. У 2015 році мати заявника тяжко захворіла, в стаціонарні медичні заклади її не госпіталізували, так як вона була лежачою і невиліковно хворою. Тому з 2015 року ОСОБА_1 змушений був переїхати до матері на постійне проживання, оскільки вона потребувала цілодобового догляду, годування, а також медичних процедур, які він сам здійснював, оскільки має вищу медичну освіту. Також ОСОБА_1 наймав для догляду за матірю сторонню людину вдень, так як працював, а звечора і до ранку, а також у вихідні і святкові дні був з нею, тому що особливо вночі у звязку з перебігом важкої хвороби вона потребувала особливого догляду. Весь цей час ОСОБА_1 не тільки здійснював догляд за матірю, а і сплачував від її імені різні платежі, в тому числі комунальні, в невідкладних випадках викликав «швидку допомогу», отримував для інєкцій наркотичні засоби. Дружина також допомагала заявнику, готувала їжу, прибирала в будинку, але проживала окремо від них. 22.09.2016 року мати заявника померла. Після її смерті у встановлений шестимісячний строк ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, так як отримав розяснення у юриста про те, що він фактично прийняв спадщину померлої, бо проживав з нею однією сімєю. Звернувшись у жовтні 2017 року до нотаріуса за оформленням спадщини, він 07.11.2017 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском встановленого для цього шестимісячного строку. Тому, щоб прийняти спадщину померлої матері заявник змушений в судовому порядку довести факт спільного проживання з матірю.

У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і просив її задовольнити. Також він додатково пояснив, що, зважаючи на безпорадний стан матері приблизно наприкінці 2014 року на початку 2015 року переїхав жити до неї за адресою: м.Пологи, вул.Садова, 117, щоб доглядати за нею та надавати їй медичну допомогу. За вказаною адресою він і проживав до 22.09.2016 року, тобто до моменту смерті матері. Він також здійснив її поховання. Донька його рідного брата ОСОБА_8, який помер набагато раніше, ніж мати, жодного разу не навідала бабусю, не проживала з нею і навіть не була на її похованні.

Представник заявника ОСОБА_2 також підтримав заявника і просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

На підставі ч.1 ст.247 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснюється повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, представника заінтересованої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 26.09.1971 року в м.Пологи Запорізької області і його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №257146 від 22.10.1971 року.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 366083 від 22.09.2016 року ОСОБА_6 померла 22.09.2016 року в м.Пологи Пологівського району Запорізької області, Україна, у віці 65 років.

З відповіді адміністрації КУ «Пологівський ЦПМСД» від 14.11.2017 року №1024/01-16 на запит представника заявника ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово оглядалась сімейним лікарем та, зважаючи на виражений больовий синдром, отримувала рецепти на придбання наркотичних засобів.

Згідно з копією довідки №11426 від 07.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, ОСОБА_6 мешкала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29.12.2011 року по день смерті 22.09.2016 року. Разом з ОСОБА_6 ніхто не проживав і не був зареєстрованим (згідно будинкової книги).

Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2017 року встановлено, що приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_9, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_6 у звязку з тим, що він у шестимісячний строк, передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України, не звернувся до нотаріальних установ Пологівського району із заявою про прийняття спадщини за законом, а факт спільного проживання з померлою матірю документально не підтверджений.

Як встановлено із довідки приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_9І від 02.04.2018 року, у її провадженні як нотаріуса знаходиться спадкова справа №182/2017 після смерті 22.09.2016 року гр.ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємцями за законом є: син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, який подав заяву на прийняття спадщини, та онука ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, яка була спадкоємцем ОСОБА_8, що помер 30.01.2009 року, і яка за отриманням спадщини не зверталась та фактично спадщину не прийняла після смерті бабусі за фактом прописки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що починаючи з 01.01.2015 року її чоловік ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_6 у будинку в м.Пологи по вул.Садовій, 117, оскільки вона за станом здоровя потребувала постійного стороннього догляду. Вона допомагала чоловікові, а коли вони були на роботі, за матірю доглядала запрошена ними жінка. Донька померлого брата заявника ОСОБА_8 бабусю не навідувала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що вона добре знає сімю заявника та його матір. Вона підтвердила, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_6 у будинку в м.Пологи по вул.Садовій, 117, починаючи з початку 2015 року і до моменту смерті матері, тобто до 22.09.2016 року. Донька померлого раніше сина ОСОБА_6 бабусю не доглядала і на її похованні не була присутня.

Враховуючи, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сімєю на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може надати заявникові можливість оформити спадкові права, а приватний нотаріус своєю мотивованою постановою відмовив заявнику в оформленні спадщини, даний факт може бути встановлений судом відповідно до вимог ст.315 ч.2 ЦПК України і абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Проаналізувавши досліджені під час розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 проживав однією родиною зі своєю матірю ОСОБА_6 у м.Пологи Запорізької області по вул.Садова, буд.117, з 01.01.2015 року по день смерті останньої 22.09.2016 року, тобто на час відкриття спадщини, у звязку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 13, 247, 259, 263-265, 273, 293-294, 315-316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Пологівська міська рада Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживав у період з 01.01.2015 року по 22.09.2016 року включно зі своєю матірю ОСОБА_6, яка померла 22.09.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10 квітня 2018 року.

Суддя: