Справа № 594/1446/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 жовтня 2011 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 89 по вул. Центральна, що в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме 17 лютого 2011 року, померлий, на випадок своєї смерті, належне йому майно, заповів позивачу.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Іванків по вул.Центральна, 89 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4.

В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач ОСОБА_1 до суду подала заяву, згідно якої просила розгляд справи провести без її участі, при цьому, позов просила задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради - селищний голова ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності їх представника, при цьому зазначив, що селищна рада позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 25 січня 1993 року в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 482063, виданого 26 січня 1993 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_6, її чоловік ОСОБА_4 прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею та вступив в оперативне управління її спадковим майном. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради №394 від 13 грудня 2017 року.

28 жовтня 2011 року в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_4, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія І-ИД №129194, виданого 31 жовтня 2011 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий ОСОБА_4 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом матиме право, заповів позивачу ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 17.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 210.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 89 по вул. Центральна, що в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області, і яку позивач фактично прийняла, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було заведено спадкову справу за №132/2011 від 15 березня 2012 року.

Крім того, позивач 08.12.2017 року звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно ОСОБА_4 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Центральна, 89 в с.Іванків Борщівського району, однак нотаріусом у цьому їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого померлому та наступної належності позивачу як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №1472/02-14 від 08.12.2017 року, а також з матеріалів спадкової справи №132/2011, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_4.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вони та ОСОБА_8 (яка померла 07.01.1992 року, свідоцтво про смерть серія ІІ-ИД №294492) були зареєстровані в такому. Власниками такого кожен ? частини були ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які були подружжям. Наведене стверджено копією особового рахунку № 557 з погосподарської книги Іванківської сільської ради за 1991-1995 роки на імя ОСОБА_4, довідкою ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради №395 від 13.12.2017 року.

Після смерті дружини ОСОБА_6, її чоловік ОСОБА_4 фактично набув право власності на ціле будинковолодіння.

Рішенням 18 сесії 21 скликання Іванківської сільської ради від 02.03.1994 року, ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 51 га. З них 0, 25 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 26 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з виписки з даного рішення.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли.

Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори №1472/02-14 від 08.12.2017 року, матеріалів спадкової справи №132/2011 від 15 березня 2012 року, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_4.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 03 жовтня 2017 року, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 89 по вул. Центральна в с.Іванків Борщівського району становить 117576 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 і за нею слід визнати право власності на будинковолодіння №89 по вул. Центральна в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Іванків Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_4, який помер 28 листопада 2011 року в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, №89 по вул.Центральна, в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони, в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Апеляційного суду Тернопільської області або через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: