АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4684/06 Номер провадження 22-ц/786/69/18Головуючий у 1-й інстанції Кузнєцова О.Ю. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Хіль Л.М., Триголова В.М., при секретарі: Діхтяр Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Полтави в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, Колективного підприємства бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на самочинне будівництво на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому прохала, визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається в цілому з житлового будинку «А-ІІ» загальною площею 82.2 кв.м., сараю «а» площею 46.4 кв.м., сараю «Л» площею 31.8 кв.м., сараю «В» площею 25.6 кв.м., сараю «в» площею 4.1 кв.м, вбиральні «В» площею 1.7 кв.м, погребу «а-1» площею 3.5 кв.м., огорожі № 1,2 та 3. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_4, після якої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 Вказувала, що у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, так як сарай «В» і сарай «в» в зазначеному домоволодінні побудовані самочинно, тобто з порушенням відповідного проекту.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 16 жовтня 2006 року позов ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі. Визнано за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається в цілому з житлового будинку «А-ІІ» загальною площею 82.2 кв.м., сараю «а» площею 46.4 кв.м., сараю «Л» площею 31.8 кв.м., сараю «В» площею 25.6 кв.м., сараю «в» площею 4.1 кв.м, вбиральні «В» площею 1.7 кв.м, погребу «а-1» площею 3.5 кв.м., огорожі № 1,2 та 3.

Зобов'язано Колективне підприємство бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєструвати зазначені будівлі.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16 жовтня 2006 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним. необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також посилається на те, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що домоволодіння ОСОБА_3 межує з житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у власності п'ятьох осіб. Одним із співвласників являється він. Вказував, що про оскаржуване рішення дізнався у жовтні 2017 року коли отримав копію позову ОСОБА_3 до нього про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення самочинно побудованих гаража «У» та вбиральні «Ф».

Порушення його прав та інтересів полягають у тому, що оскаржуваним рішенням суду визнано право власності на самочинно збудоване позивачем нерухоме майно, яке вже на той час суперечило технічним та протипожежним вимогам, оскільки об'єкти про знесення яких ставить питання позивачка існували на момент прийняття рішення, а відповідно саме ОСОБА_3 порушила технічні та протипожежні вимоги при будівництві. Відповідно, не зважаючи на вказані обставини, він не був залучений судом до участі в справі та не мав можливості висловити свої доводи по суті позовних вимог, та скористатися процесуальними правами.

Судове засідання проводилося за участі представника апелянта, позивача та представника відповідача ПП ПБТІ «Інвентаризатор», за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що предметом даного спору є позовні вимоги ОСОБА_3 до територіальної громади м. Полтави в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, Колективного підприємства бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на самочинне будівництво та спадкове майно. Об'єктом даного спору є спадкове майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається в цілому з житлового будинку «А-ІІ» загальною площею 82.2 кв.м., сараю «а» площею 46.4 кв.м., сараю «Л» площею 31.8 кв.м., сараю «В» площею 25.6 кв.м., сараю «в» площею 4.1 кв.м, вбиральні «В» площею 1.7 кв.м, погребу «а-1» площею 3.5 кв.м., огорожі № 1,2 та 3.

Підставою звернення позивача ОСОБА_5 до суду є те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її матері, яка була власником зазначено домоволодіння і за свого життя у передбаченому законом порядку, за наявності відповідних дозволів та узгодженого робочого проекту, проводила реконструкцію жилого будинку з надбудовою другого поверху та добудову інших будівель.

В ході будівництва нею було допущено відхилення від проекту в частині збільшення сараїв «В» і «в». За свого життя мати позивачки здати реконструйований будинок з господарськими будівлями в експлуатацію не встигла. Після її смерті позивачка, зважаючи на допущенні відхилення при будівництві господарських будівель, здати будинок в передбаченому порядку в експлуатацію та оформити спадщину можливості не мала, а тому за захистом своїх прав звернулася до суду. На момент звернення до суду позивачка надала до суду необхідну і достатню технічну документацію, яка підтверджувала відповідність проведеного будівництва вимогам закону та наявність відповідних узгоджень зі сторони контролюючих органів. Після винесення судом оскаржуваного рішення та набрання ним законної сили ОСОБА_3 в передбаченому законом порядку належне їй домоволодіння АДРЕСА_1 здала в експлуатацію.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Виходячи зі змісту даної процесуальної норми та обставин справи, апелянт, на момент прийняття рішення не мав статус учасника справи, та відповідно до закону лише наділений правом подати апеляційну скаргу, як особа питання про права і обов'язки якої вирішено рішенням суду.

В поданій апеляційній скарзі апелянтом наведено лише узагальнюючі факти порушення його прав та інтересів, оскаржуваним рішенням суду, без їх конкретизації та надання належних і допустимих доказів їх існування на момент прийняття рішення суду.

З наявних у матеріалах справи та наданих сторонами доказів вбачається, що будівництво матір'ю позивача жилого будинку та господарських будівель в цілому мало офіційний характер, та набуло ознак самочинного будівництва лише в результаті недотримання розмірів сараїв, які не межують з домоволодінням апелянта. Об'єкти господарського призначення належні апелянту, які межують з домоволодінням позивачки та є наближеними до житлового будинку останньої, на момент прийняття рішення були відсутні взагалі. Дані об'єкти є самочинними та були побудовані після прийняття рішення, здачі позивачкою домоволодіння в експлуатацію та набуття власності на нього у встановленому порядку.

Відповідність технічним, протипожежним та санітарним норма будівництва жилого будинку, по відношенню до будівель і споруд належних апелянту, при прийнятті рішення визначалася виходячи з їх цільового призначення та розмірів, які існували на той час.

За таких обставин доводи апелянта, що оскаржуваним рішення було порушено його права та законні інтереси, як власника та суміжного землекористувача, є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними, достатніми та допустимими доказами. Дії апелянта за даних обставин фактично є заходом захисту за позовом ОСОБА_3 до нього про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, який на даний час перебуває на розгляду суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, з огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 розгляду по суті не підлягає, а апеляційне провадження по ній підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 362, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Полтави в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, Колективного підприємства бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на самочинне будівництво на спадкове майно - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 28 лютого 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Л.М. Хіль /підпис/ В.М. Триголов

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: