Головуючий суду 1 інстанції - Іванова О.М.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 419/1849/17
Провадження № 22ц/782/122/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Коротенка Є.В.,

за участю секретаря Єгорової О.П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник позивача ОСОБА_4

третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської РДА

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_4, на заочне рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2017 року, ухвалене суддею Івановою О.М. 01 грудня 2017 року в смт.Новоайдар Луганської області

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської РДА

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_2, через свого представника адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивований тим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого, за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.08.2009 року позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу).

26.04.2017 року представник позивача, з метою з'ясування цільового використання відповідачем отриманих аліментів, направив адвокатський запит до служби у справах дітей Новоайдарської РДА, яка надала відповідь про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживають. Зі слів матері відповідачки - ОСОБА_6 встановлено, що з серпня 2016 року малолітній ОСОБА_5 проживає в м. Луганськ разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 Аліменти які сплачує позивач отримує ОСОБА_6 за довіреністю, та передає їх через знайомих.

17.05.2017 року представником позивача повторно направлено адвокатський запит до служби у справах дітей Новоайдарської РДА, з вимогою провести перевірку цільового використання відповідачем, але служба у справах дітей Новоайдарської РДА відмовила у винесенні рішення про проведення перевірки цільового використання аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на свою малолітню дитину, у зв'язку з відсутністю доступу до дитини, яка перебуває з матір'ю на непідконтрольній території України, а також відсутності з ними будь-якого зв'язку.

Таким чином, як вважає позивач, встановити цільове використання аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на свою малолітню дитину неможливо, також неможливо встановити чи потрапляють до дитини кошти, які отримує ОСОБА_6 за довіреністю. Також, як вважає позивач, встановити місцезнаходження малолітнього ОСОБА_5, неможливо.

Просив суд, з урахуванням уточнення позовних вимог, змінити порядок стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його неповнолітню дитину ОСОБА_5 за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області по справі № 2-333/09 від 07.08.2009 року: 1/4 частина усіх видів доходу/заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, стягувати на особистий поточний рахунок ОСОБА_5: ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 304665, Код одержувача НОМЕР_1, Розрахунок одержувача НОМЕР_2.

Заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської РДА - задоволено частково.

Змінено порядок стягнення аліментів з ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.08.2009 року та сплачуються на користь ОСОБА_3: частину стягуваних аліментів в розмірі 50% від 1/4 частини заробітку (доходу) перераховувати на поточний рахунок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ТВБВ № 10012/016 Філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 304665, ІПН клієнта НОМЕР_1, , поточний рахунок НОМЕР_2, іншу частину, а саме: 50% від 1/4 частини заробітку (доходу), що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити без змін.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що судом були встановлені обставини, які свідчать про необхідність зміни порядку стягнення аліментів, що сплачуються позивачем на користь відповідача на утримання сина сторін.

Непогоджуючись із зазначеним рішенням представником позивача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та ухвалення рішення в інтересах відповідача, просив рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2017 року в частині змінення порядку стягнення аліментів з ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.08.2009 року та сплачуються на користь ОСОБА_3: частину стягуваних аліментів в розмірі 50% від ? частини заробітку (доходу) перераховувати на поточний рахунок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ТВБВ № 10012/016 Філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 304665, ІПН клієнта НОМЕР_1, , поточний рахунок НОМЕР_2, іншу частину, а саме: 50% від 1/4 частини заробітку (доходу), що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити і визначити порядок стягнення аліментів з ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.08.2009 року та сплачуються на користь ОСОБА_3: частину стягуваних аліментів в розмірі 95% від ? частини заробітку (доходу) перераховувати на поточний рахунок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ТВБВ № 10012/016 Філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 304665, ІПН клієнта НОМЕР_1, , поточний рахунок НОМЕР_2, іншу частину, а саме 5% від ? частини заробітку (доходу) стягується на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_5 за місцем проживання не мешкають та, як було встановлено судом, з серпня 2016 року проживають у м.Луганську на непідконтрольній території України і будь-який зв'язок з ними відсутній, будь-якого дозволу на виїзд дитини за межі України позивач не давав і яким чином відповідач разом з дитиною виїхала за межі України, тим більше на непідконтрольну територію, невідомо, при цьому немає доказів або інших підтверджень, що сплачувані ОСОБА_2 аліменти в будь-якому вигляді надходять на користь малолітнього сина. Позов про зміну порядку сплати аліментів не має на меті скасування або зменшення суми сплати аліментів і позбавлення спільної дитини на розвиток, враховуючи те, що всі аліменти будуть автоматично перераховуватися на поточний рахунок малолітнього сина, а має на меті повернення дитини на територію України і можливість спілкування і виховання своєї дитини, при поверненні якої вони зможуть скористатися сплаченими аліментами, перерахованими на їх рахунок в повному обсязі із цільовим їх використанням.

Також, як вважає скаржник, суд першої інстанції не прийняв до уваги факти щодо позбавлення позивача можливості спілкуватися зі своєю дитиною, знати про її місцезнаходження, при цьому виконуючи в повному обсязі свої обов'язки як батька в частині регулярної сплати аліментів; незаконність вивезення малолітньої дитини на непідконтрольну територію України; неможливість встановлення цільового використання аліментів і фактичним користуванням аліментами ОСОБА_6, а тому перерахування тільки 50% від ? частини заробітку на поточний рахунок дитини порушують права ОСОБА_2, як батька дитини.

Відповідач ОСОБА_3, яку було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, заяв про відкладення розгляду справи від останньої не надійшло.

З отриманого листа ОСОБА_3, надісланого на електронну пошту Апеляційного суду Луганської області вбачається, що прибути до суду відповідач не має можливості з тих підстав, що знаходиться та мешкає у м.Луганську.

Відповідач не скористалась правом на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та, відповідно до ст.360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України без участі відповідача, за участю позивача-скаржника ОСОБА_2 та представника останнього - адвоката ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Апеляційний суд, розглядаючи справу відповідно до вимог ст..367 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне перевірити правильність рішення не в повному обсязі, а тільки в оскарженій позивачем частині.

Про необхідність вчинення апеляційним судом таких дій свідчить також роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», зроблені в п.15 постанови про те, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в регулятивній частинах судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, перевіряючи правильність рішення суду в оскаржуваній частині щодо збільшення визначеного рішенням суду першої інстанції розміру аліментів, що перераховуються на поточний рахунок ОСОБА_5 з 50% від ? частини заробітку (доходу) позивача до 95% від ? частини заробітку (доходу) позивача, та, відповідно, зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 з 50% від ? частини заробітку (доходу) позивача до 5% від ? частини заробітку (доходу) позивача, при відсутності апеляційної скарги на рішення відповідача ОСОБА_3, колегія суддів приходить до наступного.

Так, до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Згідно положень ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Положеннями зазначеної статті передбачається спеціальний механізм захисту прав учасників правовідносин з утримання. Зокрема платник аліментів може звернутися до суду за захистом своїх прав та прав дитини, якщо, на його думку, аліменти витрачаються не за цільовим призначенням, контроль за цільовим використанням яких здійснює орган опіки та піклування. У випадку, якщо нецільове використання аліментів органом опіки й піклування попередньо не встановлено, платникові необхідно надати суду відповідні докази. Визначаючи розмір тієї частини аліментів, що буде вноситися в банк на особистий рахунок дитини, суд ураховує розмір стягуваних на утримання дитини аліментів, матеріальне становище одержувача аліментів та інші обставини, що мають значення для справи.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу).

Відповідно інформації, наданої службою у справах дітей Новоайдарської РДА № 03-10/164 від 13.05.2017 року, працівники служби відвідували родину ОСОБА_3 Під час відвідування встановлено, що ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_5 за місцем проживання не мешкають. Зі слів матері відповідача - ОСОБА_6 встановлено, що з серпня 2016 року малолітній ОСОБА_5 проживає у м.Луганську разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 Аліменти які сплачує позивач отримує ОСОБА_6 за довіреністю, та передає їх ОСОБА_3 через знайомих.

Згідно інформації, наданої службою у справах дітей Новоайдарської РДА № 03-10/180 від 30.05.2017 р., не можливо винести рішення про проведення перевірки цільового використання аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на свою малолітню дитину, у зв'язку з відсутністю доступу до дитини, яка перебуває з матір'ю на непідконтрольній території України, а також відсутності з ними будь-якого зв'язку.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

На підставі вищезазначеного, з урахуванням положень ст.179, ч.2 ст.186 СК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зміни порядку стягнутих аліментів, які сплачуються позивачем на утримання сина ОСОБА_5 та часткового задоволення позовних вимог в частині перерахування сплачуваних аліментів в розмірі 50% від ? частини заробітку (доходу) на поточний рахунок дитини, відкритий у відділення Державного ощадного банку, а іншу частину, а саме: 50% від ? частини заробітку (доходу), стягувати на користь відповідача ОСОБА_3, що відповідатиме нормам ч.2 ст.186 СК України.

За доводами апеляційної скарги скаржник звертає увагу суду на той факт, що позов про зміну порядку сплати аліментів не має на меті скасування або зменшення суми сплати аліментів і позбавлення спільної дитини на розвиток, враховуючи те, що всі аліменти будуть автоматично перераховуватися на поточний рахунок малолітнього ОСОБА_5

Як вбачається з позовної заяви позивач просив суд першої інстанції 100% аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 перераховувати на депозитний особистий рахунок сина у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України».

За доводами апеляційної скарги скаржник просить на розрахунковий рахунок дитини перераховувати 95% стягуємих з ОСОБА_2 аліментів, а 5% - на користь відповідача на утримання сина.

Як вбачається з листа відповідача від 21.04.2018 року, отриманого на електронну пошту Апеляційного суду 24.04.2018 року, остання отримує аліменти на утримання сина у розмірі 100%, не дивлячись на те, що вона з дитиною у теперішній час проживає у м.Луганську. Дитина щоденно має потребу, вона росте, потребує одяг, взуття, шкільні приналежності та інше. Відповідач не довіряє ОСОБА_2 та вважає, що він скористається грошима дитини.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується скаржником, службою у справах дітей Новоайдарської РДА відмовлено у наданні висновку органу опіки і піклування щодо цільового використання аліментів ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю доступу до дитини, яка перебуває з матір'ю на непідконтрольній території України, а також відсутності з ними будь-якого зв'язку, а.а.с. 12, 13.

Доказів неотримання аліментів відповідачем, які отримуються уповноваженою за довіреністю ОСОБА_6, ОСОБА_5 не надано, матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що скаржником не доведена наявність підстав для збільшення визначеного оскаржуваним рішенням суду першої інстанції розміру аліментів, що буде перераховуватися на особистий рахунок дитини, як і не доведено, що запропонований ОСОБА_2 спосіб отримання аліментів поліпшить становище дитини та спрямований винятково для забезпечення життєвих потреб дитини, задоволення фізичних, духовних й інших потреб ОСОБА_5, його навчання й розвитку.

Також, за доводами апеляційної скарги, скаржник зазначає, що зміна порядку сплати аліментів саме перерахуванням на поточний рахунок дитини у розмірі 95% від ? частки заробітку (доходу) позивача, має на меті повернення дитини на територію України і можливістю спілкування і виховання своєї дитини, при повернення якої вони зможуть скористуватися сплаченими аліментами.

Колегія суддів вважає зазначені доводи такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються предмета позову, оскільки порушення прав ОСОБА_2, як вважає останній, щодо свого сина у питаннях спілкування і виховання захищаються у інший спосіб, а не у спосіб зміни порядку сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не доведені незаконність рішення суду першої інстанції та ухвалення рішення в інтересах відповідача, оскільки питання щодо зміни порядку сплати аліментів у першу чергу направлено на захист «найкращих інтересів дитини», відповідно до принципу пропорційності застосованих судом заходів за вимогою позивача та тієї цілі - поліпшення забезпечення життєвих потреб дитини, задля яких були застосовані ці заходи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та необхідності збільшення визначеного оскаржуваним рішенням розміру аліментів, що підлягають перерахуванню на особистий рахунок дитини та зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідача, як такої, що спрямована на захист прав малолітньої дитини, а саме на задоволення фізичних, духовних й інших потреб ОСОБА_5, його навчання й розвитку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Заочне рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської РДА, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням травневих свят повний текст постанови виготовлено 02.05.2018 року.

Головуючий

Судді: