Провадження №2/523/971/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Лінник І. А.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (м. Одеса, пров. 6-й Балтський, буд. 24) про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів витрат на лікування та поховання спадкодавця.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.04.2014 р. помер вітчим позивачки - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_3.

В вищезазначенічй квартирі позивачка проживала разом з матірю - ОСОБА_5 та з вітчимом з 01.02.1986 р.

3 липня 2013 року померла мати - ОСОБА_5. Позивачка залишилась проживати в названій квартирі разом з вітчимом - ОСОБА_4 однією сімєю до його смерті.

Факт сумісного проживання однією сімєю встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2014 року по справі № 523/15759/14-ц.

Спадкоємців першої черги у ОСОБА_4 не було. Спадкоємцями другої черги є його сестра та племінниця - відповідачки по справі.

ОСОБА_4 у 1999 році визнаний інвалідом 1 групи. З 2009 року стан його здоровя значно погіршився. Йому встановлений був діагноз - ракова пухлина січового міхура, ЦХС, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, гіпертезивне серце, цисциркуляторна енцефалопатія. ОСОБА_1 регулярно возила його на медичний огляд, виконувала призначення лікарів, забезпечувала медикаментами та робила необхідні процедури.

З січня 2014 року здоровя ОСОБА_4 значно погіршилось. З 14.04.2014 року він був госпіталізований в тяжкому стані в Одеську обласну клінічну лікарню з діагнозом «повторне гостре порушення мозкового кровообігу».

У звязку з викладеним ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю з ОСОБА_4 та про встановлення за нею права на спадкування разом з другою чергою спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05.12.2014 р. по справі № 523/15759/14-ц позовні вимоги ОСОБА_1 були повністю задоволені. Проте, Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.05.2015 року вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси в частині встановлення факту сумісного проживання однією сімєю залишено без змін, а в частині надання права на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги скасовано.

Таким чином, оскільки за рішенням апеляційного суду ОСОБА_1 не прирівняна до другої черги на спадкування, на її думку вона має право на відшкодування від спадкоємців понесених затрат на лікування та поховання спадкодавця. Так, витрати на лікування та обстеження ОСОБА_4 в Одеській обласній лікарні, які ОСОБА_1 понесла особисто складають 5000 грн. Витрати повязані з похованням ОСОБА_4 складають 6 830 грн.

Крім того, ОСОБА_1 понесла затрати з утримання квартири в належному технічному стані. Так, в квартирі ніколи не проводився ремонт, у звязку з чим вікна за спливом терміну експлуатації прийшли в негідність. ОСОБА_1 вимушена їх замінити на нові пластикові, вартість яких складає 12 000 грн.

Також ОСОБА_1 особисто сплачувала всі комунальні платежі за період 2015 2017 роки, що складає 21 000 грн.

Таким чином, сума всіх витрат на лікування, поховання та сплату комунальних платежів складає 44 830 грн., які позивачка просить стягнути з відповідачів.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 січня 2018 року, було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

23 лютого 2018 року відповідачами надано відзив на позов в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просили застосувати позовну давність, оскільки події вартість яких просить компенсувати позивачка, стались з 14 по 26 квітня 2014 року, щодо компенсації витрат за комунальні послуги, відповідачі також просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки фактично вони не користуються зазначеною квартирою, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 фізично перешкоджають їм у цьому.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Суд встановив наступні обставини.

22.04.2014 р. помер вітчим позивачки - ОСОБА_4. (а.с. 3). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_3.

3 липня 2013 року померла мати - ОСОБА_5. Позивачка залишилась проживати в названій квартирі разом з вітчимом - ОСОБА_4 однією сімєю до його смерті.

Факт сумісного проживання однією сімєю встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2014 року по справі № 523/15759/14-ц. (а.с. 68).

ОСОБА_4 у 1999 році визнаний інвалідом 1 групи. З 2009 року стан його здоровя значно погіршився. Йому встановлений діагноз - ракова пухлина січового міхура, ЦХС, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, гіпертезивне серце, цисциркуляторна енцефалопатія. ОСОБА_1 регулярно возила його на медичний огляд, виконувала призначення лікарів, забезпечувала медикаментами та робила необхідні процедури. (а.с. 6-21).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05.12.2014 р. по справі № 523/15759/14-ц позовні вимоги ОСОБА_1 були повністю задоволені. Проте, Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.05.2015 року вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси в частині встановлення факту сумісного проживання однією сімєю залишено без змін, а в частині надання права на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги скасовано. (а.с. 63-68).

Таким чином, оскільки за рішенням апеляційного суду ОСОБА_1 не прирівняна до другої черги на спадкування, вона мала право на відшкодування від спадкоємців понесених затрат на лікування та поховання спадкодавця. Так, витрати на лікування та обстеження ОСОБА_4 в Одеській обласній лікарні, які ОСОБА_1 за її розрахунками складають 5000 грн. Витрати повязані з похованням ОСОБА_4 за розрахунками ОСОБА_1 складають 6 830 грн.

Також ОСОБА_1 сплачувала комунальні платежі за період 2015 2017 роки, за заначену квартиру, за розрахунками ОСОБА_1 складають 21 000 грн. (а.с. 29-62).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що події (смерть ОСОБА_4 та його поховання) настали у період з 14 квітня по 26 квітня 2014 року, а з позовними вимогами ОСОБА_1 звернулась 28 грудня 2017 року, тобто зі спливом трирічного строку звернення за захистом порушеного права.

Щодо стягнення витрат за установку пластикових віком, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів понесення зазначених витрат.

Щодо стягнення витрат за комунальні послуги, суд також відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано розрахунку заборгованості за кожним видом комунальних послуг в залежності від частки у спільному майні, а лише формально зазначено заборгованість у розмірі 21000 гривень.

У відповідності до роз»ясень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування витрат на лікування та позовання в зв»язку із спливом позовної давності про застосування якої в судовому засіданні було заявлено представником відповідачіву справі, а в частині витрат з утримання майна за недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.265,267 ЦК України, суд-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (м. Одеса, пров. 6-й Балтський, буд. 24) про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця залишити без задоволення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя