Справа № 500/5228/18
Провадження № 2/500/2901/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: КП «Житсервіс», про визнання права на приватизацію, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2017 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати право ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на безкоштовну приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобовязати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області вчинити дії по безкоштовній приватизації квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та видати їм правовстановлюючі документи, свої вимоги мотивують тим, що у вищевказаній квартирі мешкають з 1988 року, квартира належить до державного житлового фонду, і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вони мають право на безоплатну приватизацію цього житла, однак коли позивачі звернулись до відповідача з заявою про передачу у власність квартири за вищезгаданою адресою, їм було відмовлено, у звязку з відсутністю ордеру на квартиру. Вважають ці дії протиправними, оскільки вони на законних підставах користуються спірною квартирою, зареєстровані за її адресою, до теперішнього часу не використали своє право на безкоштовну передачу житла, у звязку з чим мають право на приватизацію квартири АДРЕСА_2.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем в порушення п. п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не був наданий ордер на квартиру.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - КП «Житсервіс», в судовому засіданні вирішення спору залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із статтею 41 Конституції України - право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду»(далі - Закон № 2482-XXII).

Згідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сімї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сімї наймача на приватизацію квартири.

Відповідно до довідки про склад сімї № 378 від 17.05.2018 року, наданої КП «Житсервіс», наймачем квартири №2, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, будинок 35, являється ОСОБА_4, зареєстровані та мешкають у вищевказаній квартирі ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №480277, виданого 20.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, матірю ОСОБА_5 значиться ОСОБА_4.

07.06.2018 року ОСОБА_4 звернулась з заявою про передачу у власність вищезгаданої квартири.

Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області за № К-858 від 25.06.2018 року, позивачу було відмовлено у прийнятті рішення про передачу їй у власність квартири №2, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, будинок 35, оскільки нею в порушення п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не був наданий ордер на квартиру.

Згідно до змісту ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (надалі - Закон) передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина.

При цьому частина 10 наведеної статті зазначає, що органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Тобто, перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, враховуючи, що відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації квартири №2, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, будинок 35, суд приходить до висновку про необхідність визнання права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на безкоштовну приватизацію квартири АДРЕСА_3 та зобовязати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області здійснити безоплатну передачу у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_11 Вікторівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04056983, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл,проспект Суворова, 62), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: КП «Житсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21009324, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл,вул. Болградська, 98), про визнання права на приватизацію задовольнити.

Визнати право ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на безкоштовну приватизацію квартири АДРЕСА_3.

Зобовязати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області здійснити безоплатну передачу у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_12