Справа № 2-4228/11
Провадження № 6/263/40/2018
У Х В А Л А

06 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про розшук боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Центральним відділом державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внесено подання про розшук боржника ОСОБА_1, мотивоване тим, що на виконанні у Центральному ВДВС м.Маріуполя знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-4228/11 від 25.11.2011 року, виданих Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №5882423 від 23.11.2007 року в розмірі 344780,35 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На теперішній час рішення суду не виконане, незважаючи на те, що державним виконавцем вжито цілий ряд заходів щодо його примусового виконання, встановлення місця знаходження боржника, належного їй майна, рахунків або джерел доходів. Так, в ході виконання встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, боржник ОСОБА_1 не з'являється, не проживає та не зареєстрована. При виході за адресою АДРЕСА_2 двері відчинила ОСОБА_2, яка пояснила, що в цій квартирі проживає сама і є єдиним власником. Згідно відповіді з Департаменту адміністративних послуг від 06.02.2017 року ОСОБА_1 була зареєстрована з 27.03.2009 року по 10.12.2013 року за адресою: АДРЕСА_3. За відомостями відділу станом на 06.02.2017 року інформація про реєстрацію ОСОБА_1 відсутня. У звязку з наведеним державний виконавець просмить оголосити розшук боржника ОСОБА_1

За заявою державного виконавця суд розглянув справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вказане подання є безпідставним та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вказане подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному ВДВС м.Маріуполя знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-4228/11 від 25.11.2011 року, виданих Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №5882423 від 23.11.2007 року в розмірі 344780,35 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Як вбачається з подання та доданих до нього матеріалів, зокрема акту державного виконавця від 18.01.2017 року, в ході виконання встановлено, що за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 163,

кв. 114, боржник ОСОБА_1 не з'являється, не проживає та не зареєстрована.

З приводу цього суд зазначає, що у вищевказаних виконавчих листах зазначена адреса боржника ОСОБА_1: АДРЕСА_4, проте, державним виконавцем з метою встановлення місця знаходження боржника здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_5, тобто не за адресою, зазначеною у виконавчих документах. За результатами відвідування місцезнаходження боржника не встановлено. В акті зазначено, що двері відчинила ОСОБА_2, яка пояснила, що в цій квартирі проживає сама і є

єдиним власником. Місцезхнаходження ОСОБА_1 їй не відоме.

Як вбачається з матеріалів подання постанова про накладення арешту на майно боржника від 07.12.2016 року надіслана ОСОБА_1 також не за тією адресою, що зазначена у виконавчих листах.

Також, в матеріалах подання міститься довідка Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 06.02.2017 року № 03-07-1370, згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована з 27.03.2009 року по 10.12.2013 року за адресою: АДРЕСА_6. За відомостями відділу в Центральному, Приморському, Кальміуському районах м. Маріуполя станом на 06.02.2017 року інформація про реєстрацію ОСОБА_1 відсутня.

Таким чином, не зрозуміло, на яку адресу надсилалися виклики боржника до державного виконавця, якщо такі мали місце, не надано доказів, що боржник без поважних причин не зявляється до відділу ДВС на виклики державного виконаця.

Надані суду акт державного виконавця та довідка Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг датовані січнем та лютим 2017 року, тобто вже понад рік тому. До подання не дадано доказів того, які заходи з того часу вживалися державним виконавцем для встановлення місця знаходження боржника.

Окрім того, слід зазначити, що мотивуючи клопотання, державний виконавець посилається на статті цивільного процессуального законодавства, які втратили чинність у звязку з набранням 15.12.2017 року чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року.

З огляду на викладене суд вважає, що подання про розшук боржника ОСОБА_1 є передчасним, з матеріалів, наданих суду, не вбачається, що державним виконавцем були зроблені всі необхідні дії для встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника,а тому не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області пророзшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В.Кулик