Справа №642/5111/17
Провадження№2/642/346/18
21 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Бондаренка В.В.,
за участю секретаря - Шаповал Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні умісті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовної заяви зазначили, вони є співвласниками 57/100 житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу, що укладений 01.07.2017. У вищевказаному будинку зареєстровані позивачі та відповідач ОСОБА_4, який в будинку не проживає та з розмов з ним не бажає знатися з реєстрації добровільно. На момент укладення договору купівлі-продажу в будинку не знаходилося особистих речей відповідача, фактично у квартирі він не мешкав та за комунальні послуги не сплачував.
В судове засідання позивачі не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали через канцелярію суду заяву, в якій просили розглянути вищевказану справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками 57/100 житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу, що укладений 01.07.2017 між позивачами та ОСОБА_7 за реєстровим номером 3500, який посвідчений ПН ХМНО Лавіндою Н.О. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна.
У вищевказаному будинку зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
На момент укладення договору купівлі-продажу в будинку були відсутні особисті речі відповідача, фактично у будинку він не мешкав та за комунальні послуги не сплачував.
Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Статтею 72 Житлового кодексу УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з положень ст. 33 Конституції України сам факт реєстрації відповідача не може бути підставою для визнання за ним права користування житловим приміщенням, тому суд дійшов висновку, що підстав для збереження права користування на зазначену житлову площу за ОСОБА_4 не має, тому відповідно до вимог ст. 71, 72 ЖК УРСР його необхідно визнати, таким що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачів у розмірі 640 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 211, 247, 259, 280-283, ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.в рівних частках, тобто по 214 грн. 00 коп. на користь кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня йому вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Суддя В.В. Бондаренко