Справа № 316/549/18
Провадження № 2/316/498/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. м. Енергодар

Суддя Енергодарського мiського суду Запорiзької областi ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, в інтересах якого на підставі ордеру діє ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 року позивач ОСОБА_2, в інтересах якого на підставі ордеру діє ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири, накладеного у 2008 слідчим ВР ДТП СУ УМВС Укрїни ОСОБА_4 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2І, якого постановою Енергодарського міського суду від 29.10.2008 року було передано на поруки трудовому колективу а кримінальну справу припинено. Під час винесення постанови суду питання щодо скасування арешту майна не було вирішено.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно 3-го та 4-го абзаців Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Пропрактику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арештута вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ч. 4 ст. 126 КПК України 1960 року передбачає, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З огляду на зазначене, якщо арешт на майно було накладено в рамках кримінальної справи, порушеної до набрання чинності КПК України 2012 року і справа, не надійшла до суду, питання щодо скасування такого заходу забезпечення вирішується слідчим.

Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту вирішується суддею при ухваленні вироку відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року).

Отже, вимога позивача про скасування арешту має бути розглянута в порядку кримінального судочинства в разі подання останньою відповідного клопотання на підставі КПК України в редакції 1960 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого на підставі ордеру діє ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про зняття арешту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Суддя О. М. Бульба