Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/295/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 березня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя - Рижий О.А.

за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про зміну, раніше встановленого рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14.01.2008 року розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 300 грн., на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує присуджені за рішенням суду аліменти, в звязку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до чинного законодавства розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. У відповідності до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка заявою від 05.03.2018 року просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги задоволити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Також просить долучити до матеріалів справи виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 та посвідчення дитини інваліда.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого відповідач відмовився його отримувати. Про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

15.04.2008 року рішенням Сарненського районного суду Рівненської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був розірваний, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №016685. Сторони по справі мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про народження серія І-ГЮ №007819 від 12.07.2005 року актовий запис №168 підтверджує, що батьком ОСОБА_3, є ОСОБА_2. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14.01.2008 року з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. на дитину щомісячно до її повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обовязки батьків і дітей випливає, що відповідач зобовязаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття шляхом сплати аліментів на його утримання у розмірі, визначеному судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13.

У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд приходить до висновку, що на даний час змінився майновий стан позивача, оскільки позивачка не отримує аліментів в тому розмірі, який їй був визначений рішенням суду від 14.01.2008 року, що підтверджується довідкою №517/18 від 23.01.2018 року, виданої Сарненським районним відділом державної виконавчої служби згідно якої з січня 2008 року по грудень 2017 року відповідач не сплачував аліменти, в звязку з чим утворилася заборгованість по аліментам станом на 22.01.2018 року в сумі 36000 грн.

Відповідно до довідки про склад сімї №1140 від 22.01.2018 року ОСОБА_3, 03.07.2005 року проживає разом з матірю ОСОБА_1.

З долучених до матеріалів справи посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи виданого ОСОБА_3 серії Д №109618 та вкладки до посвідчення вбачається, що ОСОБА_3 визнаний інвалідом, інвалідність якої повязана з Чорнобильською катастрофою. Посвідчення серії АБ №024383 підтверджує, що ОСОБА_3 є дитиною інвалідом. Також наданих медичних висновків із медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що на протязі 2010 2018 років ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській лікарні.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №063986 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 09.12.2010 року з ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище "Тищенко".

Суд вважає, що розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані стороною позивача докази в їх сукупності, взявши до уваги зміну матеріального становища позивача, суд прийшов до висновку про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частині від доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-183,184,192 СК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задоволити.

Змінити, раніше встановлений рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14.01.2008 року розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 300 грн. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом стягнення з ОСОБА_2,1962 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рвненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання

Суддя Сарненського районного суду О.А. Рижий