Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/399/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1017/18 Марко Я.Р.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2017 року у справі за поданням старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соріної Ю.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за зобов'язанням.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиним Г.Г.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 84 374,00 грн., 3% річних від зазначеної суми, що становить 4 979,00 грн., та суму боргу в розмірі 148 246,46 грн., а загалом 237 599,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 900,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 1 475,99 грн.

У грудні 2017 року старший державний виконавець Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соріна Ю.Ю. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 54193631 з примусового виконання виконавчого листа № 336/399/17 виданого 13.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 237 599, 46 грн.

23.06.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, за якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Зазначає, що рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Також на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_5 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності 1/1 частина квартири АДРЕСА_1, одержує доходи в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області, однак рішення суду не виконує.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, просив суд тимчасове обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього, виконавчий лист № 336/399/17 виданий 13.906.2017 року про стягнення 237 599,46 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2017 року у задоволенні подання відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу якою задовольнити подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_5 без вилучення паспортного документу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволені подання державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, не обґрунтовано яким чином вирішення питання про заборону боржникові виїзду за межі України сприятиме виконанню рішення суду та що взагалі є підстави вважати, що боржник має намір виїхати за межі України.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що на примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ знаходиться виконавче провадження № 54193631 з примусового виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 336/399/17 виданого 13.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 84374 грн., 3% річних від зазначеної суми, що становить 4979 грн. та суму боргу в розмірі 148246, 46 грн., а загалом 237 599, 46 грн. у розмірі 237 599, 46 грн.

Державним виконавцем 23.06.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

На адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_5 на виклики не з'являвся, про причини неявки не повідомив виконавця.

Встановлено, що ОСОБА_5 належать на праві власності 1/1 частина квартири АДРЕСА_1, одержує доходи в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області, однак рішення суду не виконує.

До матеріалів подання додані: копія виконавчого листа №336/399/17, копія заяви стягувача ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2017 року, копія супровідного листа про направлення сторонам виконавчого провадження копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про арешт майна боржника від 12.09.2017 року, копія супровідного листа про направлення сторонам виконавчого провадження копії постанови від 12.09.2017 року, копія заяви стягувача про внесення подання до відділу про заборону перетину боржником державного кордону України.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підстави для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 1 та пп. 1, 19 ч. 2 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

При цьому під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали суду) з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, які визначають, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

У відповідності до ст..377-1 ЦПК (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали суду), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у чинному законодавстві означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження на примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ знаходиться виконавче провадження № 54193631 з примусового виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 336/399/17 виданого 13.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 237 599, 46 грн.

Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Крім того, на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_5 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що боржник ОСОБА_5 свідомо ухиляється від виконання судового рішення, що суперечить положенням статті 124 Конституції України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соріної Ю.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2017 року у цій справі року скасувати.

Подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соріної Ю.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 336/399/17 виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 13.06.2017.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: