Провадження № 2/127/6902/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, суд -

встановив:

ПАТ «СК «Універсальна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позов мотивовано тим, що 19.03.2016 року в м. Калинівка, Вінницької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено» д.н.з АВ 2105 ВТ під керуванням ОСОБА_1. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Рено» д.н.з АВ 2105 ВТ буксируючи причіп д.н.з. АВ 9842 XX, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124,130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з АВ 2105 ВТ - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № АІ/8760999. Власник автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» як до Страховика Відповідача про відшкодування шкоди отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, та зважаючи на зібрані документи, відповідно до ст. 22,29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Публічним акціонерним товариством «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено було страхове відшкодування на підставі страхового Акту № 21537/1, ремонтної калькуляції, та розрахунку страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 22 746,82 грн. було перераховано згідно із заяви потерпілого на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Оскільки відповідач після скоєння ДТП зник з місця пригоди, позивач має право регресної вимоги до ОСОБА_1. Просить стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22 746,82 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна».

В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі-МТСБУ), потерпілі.

Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АВС 097105 від 27.09.2008року власником автомобіля марки «Мітсубіші» д.н. AB9795ВА є ОСОБА_2

Власником автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_3, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО від 597723року, є ОСОБА_3

15.09.2015року між ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 укладено договір (поліс) № АІ/8760999 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника зазначеного транспортного засобу.

19.03.2016 року о 13 год. 40 хв. В м. Калинівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля марки «Рено» д.н. AB2105ВТ, яким на момент ДТП керував ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 19.03.2016р. складено аварійний сертифікат відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_5 становить 23 256,82грн. За договором ОЦПВ №АІ/8760999 від 16.09.2015р., франшиза складає 510,00грн., таким чином, сума страхового відшкодування складає 22746,82грн.

Згідно платіжного доручення №7209 від 09.09.2016року ПАТ «СК «Універсальна» перераховано на рахунок АТ «ОСОБА_4 Аваль» кошти (страхові відшкодування), згідно відомості №89 від 09.09.2016р.,згідно договору №11/43-4-1/147 від 12.08.2008р. в розмірі 22 746,82грн., з яких: 22410,66грн. шкода та 336,16грн. комісія.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов'язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата)здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); 38.1.2. до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.1.3. до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи зазначені положення законодавства, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до винної особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2016року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП по факту вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП).

Згідно розяснень, які містяться в абз.4 п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано ст. 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Пункт 7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цієї статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адмінвідповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адмінправопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в однієї постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Таким чином, вина осіб, що притягаються до адмінвідповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Вищенаведені міркування, з якими погоджується суд, містяться у Висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена належними, достатніми та достовірними доказами, а отже підстави для регресного відшкодування шкоди, з відповідача на користь позивача - відсутні.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. 1191 ЦК України, ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 01.03.2018року.

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», м. Київ, бул. ОСОБА_5, 9, .

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ІПН.

Суддя: