20.11.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
при секретарі Кирпиченко І.А
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, та стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що згідно виконавчого листа №766/1885/16-ц виданого Херсонським міським судом Херсонської області 20.09.2016р., з неї на користь ОСОБА_2, стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 15.12.2004р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач з 2010року працює за кордоном в Італійській Республіці, вона постійно допомагала матеріально утримувати дитину кожен рік приїжджала до м. Херсона в дім своїх батьків, де проживали відповідач та донька. В травні 2017 року відповідач повідомив що донька сильно захворіла та потребує лікування, на яке у нього не має коштів. Тому з липня 2017 року спільна донька проживає разом з матірю в Італійській Республіці, при цьому ОСОБА_3 перебуває повністю на її утриманні та всі витрати повязані з її лікуванням вона сплачує самостійно.
Оскільки донька фактично проживає із нею, перебуває на її вихованні та утриманні, позивач вважає, що відповідач втратив право на отримання аліментів на утримання дитини. У зв'язку з цим позивач звернулася в суд з зазначеним позовом і просила припинити стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, 15.12.2004р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням дитини повноліття. Витрати повязані з розглядом справи покласти на відповідача.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 17.07.2018 року, до суду надійшло поштове повідомлення з відміткою за закінченням терміну зберігання, відзив від відповідача на позовну заяву до даного часу суду не надано.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ№134115 виданого 15.01.2005р. Дніпровським відділом РАЦС, ОСОБА_5 народилася 15.01.2004р.н., батьками записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблений актовий запис №23.
Відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 15.12.2004р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2016 року та до повноліття дитини.
Рішення набрало законної сили та на його виконання Херсонським міським судом Херсонської області 20.09.2016року видано виконавчий лист №766/1885/16-ц

Відповідно до заяви від 30.06.2017р., посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, ОСОБА_6 в тому, що батько ОСОБА_2 дав згоду своїй малолітній дитині ОСОБА_3, 15.12.2004р.н. на виїзд з України до Італійської Республіки на постійне проживання в Італійській Республіці разом із матірю ОСОБА_1, 19.12.1977р.н., на яку він покладає відповідальність за життя та здоровя їх дитини і яка вирішує усі питання, що стосуються дочки, які можуть виникнути під час перебування та проживання в Італійській Республіці.

Відповідно до довідки №3189 від 28.12.2017р. виданої виконавчим комітетом Антонівської селищною радою м. Херсона в тому що ОСОБА_3, 2004р.н. дійсно зареєстрована, згідно домової книги, але з 01.06.2017р. не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №212590 - ОСОБА_3,2004р.н., хворіє на Лімфому Ходжкіна, змішано-клітинний варіант.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на імя одержувача аліментів матері дитини. При цьому обовязок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з липня 2017 року малолітня дитина ОСОБА_3, 15.12.2004р.н., перестала проживати з батьком, а стала проживати з матірю ОСОБА_1, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь батька аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з матірю.

Згідно ч.4ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 2ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків. У Сімейному Кодексі України ідея юридичної рівності учасників сімейних відносин знайшла яскраве втілення в різних аспектах. Зокрема у ньому послідовно провадиться принцип рівності прав й обов'язків матері й батька з утримання дитини.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. 182,183,197СК України, керуючись ст.ст.10-13, 197-200,258,259, 263-265, 273, 280- 283, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, 15.12.2004р.н, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 26.04.2016 року та до повноліття дитини, які стягуються на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року у цивільній справі №766/1885/16-ц.

Стягнути з ОСОБА_2,18.04.1974р.н., (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліментів, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 15.12.2004р.н, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 14.06.2018 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,00грн.,

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська