Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2018 Справа №607/11944/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

учасників справи:

представника позивача адвоката: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов»язку по утриманню їхнього спільного сина, який є інвалідом 2-ї групи з дитинства та на даний час продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне художнє училище». Вказала, що син потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки за станом здоров»я йому необхідний постійний медичний контроль та періодичне лікування, яке вимагає додаткових затрат, однак він на даний час навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку. Враховуючи те, що вона ніде не працює та перебуває на обліку у Тернопільському міському центрі зайнятості як безробітна, а також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому не може повноцінно забезпечувати обох дітей, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представника позивача-адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що він не відмовляється допомагати сину та у добровільному порядку надає кошти та його утримання та лікування, що підтверджується долученими до матеріалів справи чеками, в той час як позивач ніде не працює, не намагається знайти роботу та хоче за рахунок стягнення з нього аліментів покращити своє фінансове становище. Вказав, що він отримує невелику заробітну плату, з якої сплачує позивачу аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також має на утриманні матір, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка часто хворіє та потребує постійної матеріальної допомоги, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у вказаному позивачем розмірі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1998 року, який розірвано рішенням суду від 27.08.2008 року.

Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: повнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітня дитина-син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до посвідчення серії ААГ №059583 та акту огляду МСЕК серії АВ №0811236, повнолітній син сторін ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи з дитинства і йому протипоказана важка фізична праця. Наданою МСЕК індивідуальною програмою реабілітації інваліда №788, випискою з медичної картки та повідомленням Тернопільської комунальної міської лікарні№2 від 23.10.2017 року підтверджується, що ОСОБА_5 до досягнення повноліття перебував на обліку «Д» лікарів дитячої поліклініки з приводу вродженої вади серця, єдиного шлуночка, транспозиції магістральних судин, гіпокінезії правого шлуночка, вторинного дефекту міжпередсердної перегородки . В анамнезі в 2001 році проведена оперативна корекція вади-операція Глена і повторно в 2009 році операція Фонтена. Рішенням МСЕК від 25.04.2017 року визнаний інвалідом 2-ї групи з дитинства.

Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 проживає та зареєстрований разом зі своєю матір»ю ОСОБА_8 та братом ОСОБА_7 за адресою. ОСОБА_9 Петлюри, 2/4 у м. Тернополі, що підтверджується довідкою ПП «Перспектива» №10 від 11.01.2017 року.

Згідно довідки Львівського вищого професійного художнього училища № 105 від 14.03.2017 року ОСОБА_5 навчається у вказаному закладі на денному стаціонарі.

Позивач ОСОБА_8 на даний час не працює, перебуває на обліку у Тернопільському міському центрі зайнятості як безробітна та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям, що підтверджується довідкою Управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 5194 від 07.11.2017 року.

Відповідно до довідки Шумської сільської ради Тернопільської області №258 від 10.05.2017 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у с. Мирове. Шумського району Тернопільської області разом із матір»ю ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. Довідкою ПАТ «Тернопільгаз» № 184 від 18.10.2017 року підтверджується, що відповідач працює водієм автотранспортних засобів і його дохід за період з квітня по вересень 2017 року складає 31438,34 грн.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітньої дитини сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом 2-ї групи з дитинства, навчається на денному стаціонарі, не працює та власних доходів не отримує, його мати ОСОБА_8 на даний час ніде не працює та має на утриманні неповнолітню дитину, а також те, що відповідач є працездатним, має постійне місце працевлаштування, стан його здоров»я є задовільним та вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання повнолітнього сина на строк до якого встановлена інвалідність, а саме- до 01.05.2019 року буде відповідати інтересам останнього та можливості платника аліментів сплачувати їх.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за станом здоровя не може виконувати своїх обовязків по утриманню повнолітнього сина, який навчається.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду, на строк до якого встановлена інвалідність, тобто 01.05.2019 року.

Також на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесульного кодексу, ст.ст. 182, 198, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3(ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер:НОМЕР_2, вул. Петлюри, 2/4 м. Тернопіль) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 25 вересня 2017 року до 01 вересня 2019 року, тобто на строк до якого встановлена інвалідність.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 640 грн. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_11