Справа № 703/5844/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

з участю секретаря Бондаренко А.І.,

розглянувши подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про виділення частки у спільній сумісній власності,

встановив:

Головний державний виконавець Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про виділення частки ОСОБА_2 у спільній сумісній власності.

Своє подання обґрунтовує тим, що у Смілянському МВ ДВС перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № 52189489 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 1094724 грн. 37 коп.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 добровільно рішення суду не виконує, однак має частку у квартирі АДРЕСА_1, державний виконавець просив виділити його частку із спільної сумісної власності.

На розгляд заяви сторони не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Державний виконавець направив до суду заяву, в якій просив розглянути подання у її відсутності та задоволити з наведених в ньому підстав.

Інші учасники справи про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань не подавали.

У відповідності з ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про право власності від 12 квітня 2011 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Це ж підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 18 січня 2018 року.

У відповідності до ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Отже, законом передбачено право державного виконавця ставити перед судом лише питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не про виділення його частки, як про це просить державний виконавець.

При цьому, суд зазначає, що виділення і визначення частки у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, не є тотожними поняттями. Виділення частки - це виділ майна в натурі, що автоматично спричинить припинення права спільної сумісної власності.

Крім того, у відповідності з ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 6 наведеної статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 5 статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, законом передбачена можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості.

Водночас державним виконавцем не доведено вчинення дій, зокрема, щодо виявлення коштів на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, наявності її рахунків у цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Державним виконавцем також не надано доказів на підтвердження того, що боржник не перебуває у трудових відносинах або не отримує пенсію чи інший дохід.

В матеріалах справи також відсутні відомості щодо наявності зведеного виконавчого провадження та розміру заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця є передчасним, не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 258-261, 443 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити головному державному виконавцю Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 в задоволенні подання про виділення частки у спільній сумісній власності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Головуючий: В.О. Прилуцький