Справа № 562/2912/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2018 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Дацишин Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно кредитного договору № б/н 25 січня 2010 року відповідач отримала кредит в сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Взяті зобов'язанні позичальник не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, штрафних санкціях. Загальна сума боргу становить 12768 грн. 44 коп. Претензія банку до відповідача залишилась без задоволення. Дані обставини дають право стягнути з позичальника кредит з нарахованими відсотками, пенею, штрафом в примусовому поряду.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12768 грн. 44 коп., а також сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1600,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився. В позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити їх. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання 19.04.2018 р. не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В попередніх судових засіданнях позов визнала частково та просить суд зменшити неустойку пені в зв"язку з важким матеріальним становищем.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором порушила та у встановлені договором строки погашення кредиту щомісячні платежі та відсотки за користування кредитом не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18.07.2017 року, разом з відсотками та штрафними санкціями, становить 12768 грн. 44 коп.

Статтями ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти.

Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проте, відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які б давали суду підстави зменшити розмір неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи до розрахунку заборгованості включено 500 грн. 00 коп. фіксованої частини штрафу та 584 грн. 21 коп. процентної складової штрафу за порушення грошового зобов'язання, вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 11684 грн. 23 коп.

Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1600 грн. в рахунок погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12, 82, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.526, 530, 536, 610-612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору № б/н від 25 січня 2010 року, яка станом на 18 липня 2017 року становить 11684 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1600 (одну тисячу шістсот) грн. в рахунок погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя