печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Винник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного міста Києва з позовом та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір'ю, а ОСОБА_2 - біологічним батьком ОСОБА_3. З моменту народження доньки відповідач не виконував свої батьківські обов'язки, не допомагав доньці матеріально, не утримував її, не забезпечував необхідними речами, не проводив з донькою вільний час, не приділяв уваги і часу для розвитку, пізнання світу, навчання, не надавав кошти на оздоровлення. Відповідачу байдужі здоров'я, освіта, доля, стан культурного, морального розвитку дитини, матеріальне забезпечення, тощо.

У судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача подала до суду заяву, якій просила розглянути справу за наявними у справі доказами з урахуванням рішення комісії та зазначила, що проти заочного розгляду справи заперечує.

Відповідач належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав.

Третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації надіслала до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та заяву, у якій просила розглядати справу без участі її представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації № 101-895/03 від 30 січня 2018 року малолітня ОСОБА_3 народилася під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Спільне проживання між ними було припинено з листопада 2010 року. Зі слів матері батько з дитиною не проживає, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. ОСОБА_2 з 11 лютого 2010 року по 01 квітня 2010 року не визнавав доньку своєю дитиною, оскільки у свідоцтві про народження вказані ПІБ ОСОБА_2 зі слів матері. ОСОБА_2 01 квітня 2010 року було подано заяву про визнання батьківства, однак, зі слів матері, це було зроблено лише виключно для того, щоб оформити на нього декретну відпустку.

Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу № 21 Дарницького району м. Києва за період відвідування ОСОБА_3 садочку з вересня 2012 року по вересень 2016 року батько ОСОБА_3 в дитячому садочку не з'являвся.

Згідно довідки ліцею «Інтелект» за період навчання (вересень 2016 року - червень 2017 року) батько дитини, ОСОБА_2 не брав участі у шкільному житті дитини та у її вихованні, не цікавився успіхами дитини, не відвідував батьківські збори та святкові дні.

На даний час малолітня ОСОБА_3 разом з матір'ю проживає по АДРЕСА_1. При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для ОСОБА_3 створені належні умови проживання, відпочинку та розвитку.

ОСОБА_2 двічі було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини для вирішення питання про доцільність (недоцільність) позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак він не з'явився.

Беручи до уваги вищезазначене, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 2 від 25 січня 2018 року), можна зробити висновок, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров'я.

З метою захисту майбутнього та інтересів дитини на підставі статті 164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком малолітньої ОСОБА_3, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки. Ухилення його від виконання батьківських обов'язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітньої доньки.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого по АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, проживаючої по АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду міста Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Г.О. Матійчук