ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №592/9744/17

Номер провадження 22-ц/788/689/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року ухваленого у складі судді Труханової Л.М. у м. Суми,-

в с т а н о в и в:

07 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, свої вимоги мотивувала тим, що за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утриманні їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. З 02 серпня 2017 року доньку, яка досягла повноліття, зараховано до Сумського державного університету та з 01 вересня 2017 року і до цього часу вона навчається та є студенткою. Оскільки донька досягла повноліття, відповідач повністю припинив сплачувати аліменти на її утримання і в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Донька знаходиться на її утриманні, яка зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне її навчання. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1500 грн., починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання або досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжуює навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі по 200 (двісті) грн. щомісячно на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 07 вересня 2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів звернуто до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ковпаківської районної в м. Суми ради від 20 січня 1999 року, батьками останньої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 виповнилось 18 років.

З довідки, наданої медичним інститутом СумДУ від 06 вересня 2017 року № 1918, вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання з 01 вересня 2017 року, навчається за державним замовленням. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2023 року.

ОСОБА_2 на утриманні має малолітню дитину-доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно даним довідки про доходи від 27 листопада 2017 року, відповідачу за період з липня по жовтень 2017 року, включно, нараховано загальна сума доходів 10 214 грн. 29 коп., щомісячний дохід становить 3300 грн. (а.с. 34).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно стягнув з відповідача лише 200 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, оскільки Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1860 грн. висновків суду не спростовують, оскільки дочка сторін є повнолітньою, а тому застосування цієї норми є недоречним.

Твердження позивачки в апеляційній скарзі про те, що стягнення з відповідача лише 200 грн. в місяць витрат на утримання повнолітньої доньки не є співмірним і достатнім для утримання дочки в період навчання є необґрунтованими. При ухваленні рішення суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підлягають стягненню саме витрати на навчання дитини , розмір яких на місяць становить 356,66 грн.( 4280грн. : 12 місяців), згідно пояснень самого позивача.

Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що витрати на навчання повнолітньої дочки складають саме 1 500 грн. в місяць.

Також, при визначенні розміру аліментів, судом враховано те, що сторони мають однакові зобов'язання утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тому щомісячна сума витрат на навчання дитини повинна розподілятися порівну між позивачем та відповідачем.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково та при ухваленні рішення брав до уваги наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тобто врахував обставини зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України. Для даного виду аліментів мінімальний їх розмір законодавцем не визначений.

Наявність у відповідача у власності автомобіля позивачем належними доказами не доведено.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.М. Біляєва

О.Ю. Кононенко