Справа № 206/6642/17
Провадження № 2/206/288/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2018 року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В СТАНОВИВ :

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 24.10.2011 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 47000 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 15.11.2017року має заборгованість у загальній сумі 99775,42 грн., з яких: 6426,11 грн. заборгованість за кредитом; 44233,16 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 43888,75 грн. - заборгованість за пенею ; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 4727,40 грн. процентна складова. Вказані суми та судовий збір ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України та наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що згідно із кредитним договором б/н від 24 жовтня 2011 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_1, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який з 5000,00 грн. поступово був збільшений до 47000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,3% на мысяць з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-7).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.10.2011 року, вбачається, що станом на 31.10.2017 року заборгованість за кредитом складає 6426,11 грн., заборгованість за процентами складає 44233,16 грн., заборгованість за пенею складає 43888,75 грн., заборгованість по штрафам 5227,00 грн., загальна сума заборгованості складає 99775,42 грн.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року по 15 листопада 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 2,3% місяць.

Однак, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить.

Підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22.09.2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16.10.2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної відповідачем, вбачається, що нею погоджена процентна ставка по кредиту 2,3% на місяць на залишок заборгованості.

Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01.09.2014 року по 15.11.2017 року виходячи з базової процентною ставки 2,3% на місць повинні дорівнювати:

- з 01.09.2014 року по 15.11.2017 року 6426,11 грн. х 0,0767 (27,6/360) х 1156 днів = 5697,72 грн.

До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.09.2014 року у розмірі 2977,96 грн.

Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 5697,72 грн. + 2977,96 грн. = 8675,68 грн.

Таким чином,враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 6426,11 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 8675,68 грн., а всього 15101,79 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, то суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Як встановлено судом, заборгованість відповідача за кредитом складає 6426,11 грн.

Також позивачем було нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 43888,75 грн.

Разом з тим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Отже, приймаючи до уваги розмір завданих збитків, стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, слід зменшити до 6000,00 грн.

Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача штрафів за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування пені та штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.263-265,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ) до ОСОБА_1 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.10.2011 року, яка станом на 15.11.2017 року склала 21101,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом 6426,11 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 8675,68 грн.; заборгованість за пенею 6000,00 грн. та судові витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

В іншій частині позову про стягнення відсотків, пені та штрафів відмовити.

Дата складання повного судового рішення 22 лютого 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.В. Зайченко