АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/14215/16-ц

Провадження № 22-ц/787/577/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, секретар судового засідання Москалик Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю

"Рівненський МЖК",

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета

спору на стороні позивача Державна спеціалізована фінансова установа

"Державний фонд сприяння молодіжному житловому

будівництву" в особі Рівненського регіонального

управління,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2018 року (суддя Куцоконь Ю.П.) у справі № 569/14215/16-ц за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" в особі Рівненського регіонального управління до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський МЖК" про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в :

02.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський МЖК" про захист прав споживача.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачем не виконано зобовязання за договором № 7-162 про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 22 листопада 2005 року.

Просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський МЖК" на його користь пеню за прострочення виконання зобовязання згідно умов договору № 7-162 про інвестування в будівництво від 22 листопада 2005 року в розмірі 25661640 грн 42 коп.

18 квітня 2017 року ТОВ "Рівненським МЖК" було подано зустрічний позов, у якому просить розірвати Договір № 7-162 про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 22 листопада 2005 року, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" та ОСОБА_3.

Ухвалою Рівненського міського суду від 09 лютого 2018 року позов ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" в особі Рівненського регіонального управління до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський МЖК" про захист прав споживача залишено без розгляду.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України позов підлягає залишенню без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи. Позивач та його представник не з'явилися у судове засідання без поважних причин 09 листопада, 19 грудня 2017 року, 09 лютого 2018 року. Заяв чи клопотань про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

23 лютого 2018 року ОСОБА_3 подано до суду апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначено, що твердження суду про неявку позивача та його представника в судові засідання не відповідають дійсності, оскільки позивач та його представник були присутні в приміщенні суду 09 листопада 2017 так і 19 грудня 2017 року, де було повідомлено про відсутність сторони відповідача, з приводу чого розгляд справи було перенесено на іншу дату, про яку сторони мали бути попереджені повістками. Однак ні позивач, ні його представник не отримували повісток з Рівненського міського суду про призначення дати наступного судового слухання справи, що унеможливлювало прибуття на розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення.

Відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомить про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 223 ЦПК України передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

За змістом вимог п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 223 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка, в такому разі, визначається як друга поспіль неявка.

Як вбачається з матеріалів справи, неявка позивача та його представника в судове засідання 09 лютого 2018 року не була повторною підряд неявкою належним чином повідомленого позивача.

Згідно журналу судового засідання позивач та його представник були присутні в попередньому судовому засіданні 27.09.2017 року.

Жодних повідомлень позивача ОСОБА_3 та його представника про час та місце проведення наступних судових засідань у матеріалах справи немає.

Таким чином, позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, то відповідно до ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2018 року задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 09 лютого 2018 року скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" в особі Рівненського регіонального управління до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський МЖК" про захист прав споживача для продовження розгляду до цього ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02 травня 2018 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

ОСОБА_2