Справа № 495/9323/17
№ провадження 2/495/971/2018
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 листопада 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

справа № 495/9323/17,

за участю учасників справи:

позивача особисто ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

представник відповідача на підставі довіреності ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів, просить суд: збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання 5 дітей, а саме стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до 19.12.2020 року; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до 02.06.2025 року; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до 11.07.2031 року; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до 23.04.2033 року; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до 06.02.2035 року; звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», стягнувши його з відповідача.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має 5 дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання 4-х дітей щомісячно по 600 грн. на кожну дитину.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі 600 грн.

У даний час відповідач працює за приватним наймом у м. Одесі, він кваліфікований будівельник, має постійний заробіток, в неї змінився матеріальний стан, погіршилось матеріальне становище у сімї, діти дорослішають, витрати по їх утриманню ростуть, суттєво подорожчало життя, продукти харчування, одяг, ліки стали набагато разів дорожче, виросли комунальні платежі, змінився прожитковий мінімум для дітей, виросла мінімальна заробітна плата.

Стверджує, що вона багато коштів витрачає на лікування дітей, які хворіють, у 2017 році вимушена була провести ремонт будинку, зробила кришу, поміняла вікна, двері, придбала вугілля, дрова для опалення.

Враховуючи те, що розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів на дітей необхідно збільшити.

Враховуючи усе вищенаведене, вона просила її позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні з позовними вимогами погодилася, просить суд їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі з підстав, які викладені у відзиві.

Представник відповідача з ході судового розгляду справи з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовні вимоги позивача.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника відповідача, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно від шлюбу сторони мають пятеро дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 402428, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 098622, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 361392, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 432977 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 507391 /л.с.5-9/.

У відповідності до довідки № 596 від 02.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Козацької сільської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 та склад її сімї такий: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 та син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 /л.с.10/.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2016 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 06.10.2016 року та до досягнення дитиною вісімнадцяти років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 06.10.2016 року та до досягнення дитиною вісімнадцяти років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 06.10.2016 року та до досягнення дитини вісімнадцяти років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 06.10.2016 року та до досягнення дитини вісімнадцяти років /11-13/.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі 600 грн., та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 400 грн.

Проте, позивач вказує , що даних аліментів на утримання дітей не вистачає, розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 менш як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надав до суду відзив від 27.03.2018 року, у якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі, стверджує, що за рішеннями суду загальний розмір аліментів, які підлягають сплаті на користь позивача щомісячно становить 3400 грн.

При зверненні з позовом до суду, ОСОБА_1 не наводить обставин та не надає доказів покращення матеріального стану відповідача.

Звертає увагу суду на стан свого здоровя, оскільки має захворювання нижніх кінцівок тіла, що обмежує можливість працездатності.

Згідно довідки ІІ міської клінічної лікарні від 13.01.2018 року №70 він має кальциноз кістки лівої гомілки, за цієї обставини є непрацездатним.

Зазначає, що не працевлаштований, у звязку зі станом свого здоровя не має можливості працювати.

В той же час, позивач ОСОБА_1 має нормальний матеріальний стан.

Разом з вказаною вище сумою аліментів (3400 грн.), які сплачуються щомісячно, вона отримує державну соціальну допомогу і пільги відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми». З народженням пятої дитини позивач отримала допомогу при народженні дитини відповідно до «Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», розмір якої становить 41280 грн. (виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 грн., решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами).

Тож, позивачем не доведені обставини зміни матеріального стану відповідача, а значить підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судом встановлено, що дійсно згідно довідки № 70 від 13.01.2018 року, ОСОБА_2 має діагноз кальциноз лівої гомілки (посттравматичний). Алергічний дерматит. /л.с.53/.

У відповідності до довідки, виданої КУ «МКЛ №11» №81 від 25.01.2018 року, основний діагноз, що встановлено ОСОБА_2: паратравматична екзема лівої гомілки. Дерматит /л.с.53/.

Вказане відповідач також підтверджує фото, приєднаним до матеріалів справи /л.с.54/.

Також, обґрунтовуючи свої заперечення щодо матеріального стану позивача, викладені у відзиві, відповідач приєднав до матеріалів справи заяви про призначення ОСОБА_1 допомоги у звязку з вагітністю та пологами, одноразові допомоги при народженні дитини та допомоги за дитиною та досягнення нею трирічного віку, а також відповідні рішення та розпорядження про призначення допомоги сімям з дітьми /л.с.57-68/.

У відповіді на відзив від 12.04.2018 року, позивач зазначила, що відповідач повинен платити аліменти на дітей виходячи не з рішення суду про стягнення 600 грн. щомісячно на кожну дитину, а саме з вимог ст. 182 СК України та не менш 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вважає, що не зобовязана доводити в суді обставини про свій матеріальний стан, про матеріальний стан відповідача, платити у розмірі не менше 50 % це обовязок відповідача згідно вимогами Закону.

За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

ОСОБА_9 Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.07.2018 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 1944 гривні, до 6 років складає 1559 гривень.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач як на підставу своїх вимог посилалась на те, що розмір аліментів, що сплачує на її користь є нижчім за передбачений нормами чинного законодавства.

Проте, лише збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може бути єдиною підставою для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідач навів суду докази того, що дійсно його стан здоровя погіршився, він потребує нагляду лікаря .

Крім того, позивач вказувала на те, що відповідач працює за приватним наймом в м. Одесі, має постійний високий заробіток.

Проте, жодних доказів того, що відповідач дійсно є працездатною особою нею суду не надано.

В той же, час відповідачем надано медичні довідки, згідно яких він тимчасово не працездатний.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи вищевикладене, у сенсі правового регулювання вказаних правовідносин, головною підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Поліпшення здоровя відповідача, платника аліментів спростовується матеріалами справи, де наявні докази хвороби відповідача, перебування його на медичному обліку. Питання погіршення матеріального стану позивача є досить сумнівним, оскільки не доведено та не підкріплено жодними доказами. Натомість відповідачем надано відповідні докази того, що окрім аліментів, позивач отримує допомогу держави на підставі ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Ствердження позивача про те, що діти хворіють та вона вимушена багато коштів витрачати на лікування дітей, так само як і ствердження про те, що власними коштами робить ремонт будівлі, купує вугілля та дрова для опалення також є недоведеними та доказів вказаного нею не надано.

Слід зазначити, що розмір аліментів, що був визначений за рішеннями суду на утримання дітей відповідав чинному на той час законодавству.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, тож до вказаних правовідносин мають бути застосовані вимоги щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Вказані вимоги в судовому засіданні доведені на достатньому рівні належними та допустимими доказами позивачем не були.

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства, прийнявши до уваги вимоги діючого законодавства щодо збільшення розміру аліментів, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи, що обовязок утримувати дітей покладається на обох батьків рівним чином, а розмір аліментів, що стягуються з відповідача є достатньо високим як для однієї особи, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184,192 СК України, ст. ст. 12, 13, 83, 258, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії КК 867545, РНОКПП: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.

Суддя: