Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/233/18
Провадження № 2/670/182/18
УХВАЛА

19 червня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

розглянувши клопотання про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з заявою звернувся ОСОБА_1 Він повідомляє про те, що подав позов до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, селянського (фермерського) господарства «ВІТА», Віньковецької районної державної адміністрації, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 9 від 22 січня 2018 року Головного управління Держгеокадастру «Про проведення земельних торгів у формі аукціону», в частині внесення земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га, за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області до додатку 1 даного наказу для проведення торгів.

Визнати недійсними результати земельних торгів, організатором яких виступало Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що відбулись 23.02.2018 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га, за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Визнати недійсними Договори оренди земельних ділянок кадастровий номер :08:008:0043 та кадастровий номер :08:008:0044, укладені 23.02.2018 року між СФГ «Віта» та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області укласти договори оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0043 площею 54,6000 га та земельної ділянки кадастровий номер :08:008:0044 площею 60,4000 га за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області з ОСОБА_1.

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2018 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони передавати в оренду, передавати в суборенду, реєструвати право оренди, реєструвати право суборенди на земельних ділянках, які розташовані за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за кадастровими номерами: № :08:008:0043 площею 54,6000 га та № :08:008:0044 площею 60, 4000 га та заборони вести товарне сільськогосподарське виробництво всім, окрім позивача на земельних ділянках, які розташовані за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за кадастровими номерами: № :08:008:0043 площею 54,6000 га та № :08:008:0044 площею 60,4000 га. Також застосовано зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок Віньковецького районного суду Хмельницької області коштів в розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн. На виконання зустрічного забезпечення позивачем надано квитанцію від 2018 року про внесення на депозитний рахунок Віньковецького районного суду Хмельницької області коштів в розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн.

Проте 22 квітня 2018 року суд ухвалою скасував забезпечення позову та скасував зустрічне забезпечення.

Судом скасовано заборону передавати в оренду, передавати в суборенду, реєструвати право оренди, реєструвати право суборенди на земельних ділянках, які розташовані за межами Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за кадастровими номерами № :08:008:0043 площею 54,6000 га та № :08:008:0044 площею 60,4000 га та інші заборони перераховані в ухвалі Віньковецького районного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року, про забезпечення позову ОСОБА_1 до СФГ « Віта» та інших осіб, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Також скасовано виконання ОСОБА_1 зустрічного забезпечення поданого ним позову до СФГ «Віта» шляхом повернення ОСОБА_1 внесених ним на депозитний рахунок суду коштів в розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень протягом 5 днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

ОСОБА_1 звертається із заявою про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 24 травня 2018 року було скасовано ухвалу Віньковецького районного суду про забезпечення позову. Говорить, що основним аргументом, на який посилався суд апеляційної інстанції - це неможливість здійснення господарської діяльності СФГ «Віта».

Однак, на даний час товарне сільськогосподарське виробництво на вищевказаних земельних ділянках здійснює ОСОБА_1 Здійснює його на законних підставах, що доводить у судовому порядку та вважає необхідним заходи забезпечення позову вжити задля збереження врожаю з посівів, які здійснив ОСОБА_1, оскільки, у матеріалах справи містяться відомості, що спірні земельні ділянки засіяно ОСОБА_1 то невжиття заходів забезпечення позову може додатково привести до фактичної втрати майбутнього врожаю, затрачених коштів на посів та обробку земельних ділянок, а також недоотримання потенційного прибутку від товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, СФГ «Віта», може в будь-який час підписати договір суборенди земельної ділянки, а тому існує небезпека утруднення виконання рішення. Адже тоді, необхідно буде залучати до участі у справі суборендаря та державного реєстратора, який зареєструє право суборенди.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» установлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із аналізу законодавства слідує, що основною метою забезпечення позову є неможливість чи утруднення виконання судового рішення.

ОСОБА_1 звертає увагу суду не на неможливість забезпечення виконання судового рішення, а на можливу втрату врожаю через незабезпечення позову, тобто захищає право на майбутній врожай. Висунута ним вимога знаходиться поза правовим полем розділу Глави 10 ЦПК України.

Висунуті ним у позові вимоги (визнання недійсним наказів ГУ, визнання недійсним аукціонних торгів та договорів оренди, зобовязання укласти договір оренди з ним) після їх задоволення, або незадоволення судовим рішенням не вплинуть на засіяне ним поле, оскільки власник має право на урожай, в силу 775 ЦК України, а ст. 95 ЗК України встановлює, що користувач земельної ділянки наділений правом власності на посів та насадження сільськогосподарських культур, а також на виготовлену продукцію.

Фактично ОСОБА_1 звертається повторно з аналогічною заявою. Так, ним 20.03.2018 року подано заяву (а.с.116) про забезпечення позову. В ній він просив заборонити відповідачам та будь-яким державним чи приватним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо спірних земельних ділянок.

В поданій тепер заяві він просить заборонити будь-яким особам, окрім позивача, вчиняти будь-які дії щодо спірних земельних ділянок кадастровим номером :08:008:0043 площею 54,6000 га та кадастровим номером :08:008:0044 площею 60, 4000 га.

В останній заяві він розширю коло осіб, а все інше залишає незмінним. Я зазначено вище ухвалою 22 квітня 2018 року місцевий суд скасував забезпечення позову та скасував зустрічне забезпечення по цій справі.

Повторно звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 наводить ті ж самі підстави, що і в першій заяві (на а.с.116), розширюючи коло осіб.

Скасовано забезпечення позову ухвалою суду першої інстанції у звязку з самоправними діями ОСОБА_1 щодо спірної земельної ділянки, що підтверджено судовим рішенням 2017 року. Підстава притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за операції з земельними ділянками. Вказана підстава не впливає на коло осіб, дії яких можуть призвести до порушення прав позивача в цьому судовому процесі, тому підстав для задоволення його заяви, яка фактично дублює заяву про забезпечення позову подану ним 20.03.2018 року не існує.

Крім того, заявлена вимога стосується інших осіб, які не є учасниками справи і фактично обмежує права власника земельної ділянки, у звязку з забороною здійснювати всім будь-які дії з землею, яка не передана позивачу на підставі цивільно-правової угоди.

А тому, забезпечення позову заявленим позивачем способом не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, вказаний в заяві вид забезпечення позову не можна визнати співмірними із заявленими у справі позовними вимогами, та такими, що не порушує права інших осіб. А тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, СФГ «ВІТА», Віньковецької районної державної адміністрації, про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування наказів виданих відповідачем, визнання недійсними результатів земельних торгів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмелльницької області через Віньковецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя О.О. Потапов