АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 квітня 2018 року

м. Харків

провадження: № 22ц/790/1991/18

справа № 643/831/17

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Бровченко І.О.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 29 січня 2018 року (суддя Погасій О.Ф.)

по цивільній справі № 643/831/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2018 року заяву задоволено частково. Зобов'язано директора Харківської гімназії №55 надати до Московського районного суду м. Харкова належним чином виготовлені та завірені копії фінансових документів (приходно-касові ордери, чеки), якими підтверджуються факт оплати ОСОБА_2 платних послуг з уроків логіки неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рекомендації педагогів або інших посадових осіб з приводу доцільності проведення уроків логіки, копії наказу по гімназії з приводу уроків логіки, за період з 01.04.2014 року по 03.10.2017 року. В задоволені заяви в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення доказів в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що всі запитувані ним документи мають значення для розгляду справи та мають бути витребувані судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив із того, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, а позовні вимоги не містять вимог щодо відшкодування витрат на харчування неповнолітнього ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою №11 про забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними (стаття 136 ЦПК ( 1618-15 )). Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування (стаття 58 ЦПК ( 1618-15 )), або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи (стаття 59 ЦПК ( 1618-15 )), судом не повинні прийматися.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до змісту позовної заявиОСОБА_3 предметом заявленого нею позову є витрати, пов'язані з лікуванням та розвитком дитини.

Зі змісту клопотання про забезпечення доказів №11 від 18.10.2017 року, однією з обставин, на яку ОСОБА_1 посилається як на підставу своїх заперечень проти заявленого позову та на підтвердження яких просив суд витребувати докази, зокрема є відомості щодо відшкодування витрат на харчування дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо постановлення окремої ухвали відносно судді Погасій О.Ф. є передчасними та задоволенню не підлягають.

Не можуть бути задоволені і вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо зобов'язання судді Погасій О.Ф. розглянути всі його заяви, оскільки вирішення цього питання не входить до компетенції апеляційного суду.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,- постановив :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.О. Бровченко