Провадження № 2/712/498/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 21.12.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з травня 2012 року по березень 2014 року вона проживала в громадянському шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою. В звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду.
Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1515 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:
Яв вказала ОСОБА_1 в позовній заяві, з травня 2012 року до 08 березня 2014 року вона проживала в громадянському шлюбі з відповідачем ОСОБА_2
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Черкаського житлово-будівельного кооперативу № 72 виконкому ЧМР від 30.10.2017 року № 093.
Згідно пояснень позивача, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.
Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів, на підставі яких до стягнення підлягають аліменти саме в твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-282 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: Т.Є. Троян