Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/183/18
№ 2/733/180/18
Рішення

Іменем України

"20" квітня 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з навчанням,

установив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання у Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, посилаючись на те, що відповідач не несе витрат, повязаних з навчанням сина, хоча відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України також повинен надавати матеріальну допомогу останньому.

Відповідно до відзиву ОСОБА_2, останній позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити з посиланням на те, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з якою мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Всі матеріальні витрати по утриманню сім»ї покладені лише на нього, так як дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Ні позивач, ні син до нього з проханням надавати матеріальну допомогу не звертались, а по можливості сину він допомагає.

Позивач відповіді на відзив не подала.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1996 року по 19 грудня 2006 року (а.с. 17, 18).

Від спільного проживання у шлюбі в них 20 березня 1999 року народився син ОСОБА_3 (а.с. 3), який є студентом Коледжу транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету І рівня акредитації ІІІ курсу денного відділення. Термін навчання якого з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року (а.с. 4).

Відповідно до довідки Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про склад сім»ї № 183 від 06 лютого 2018 року, ОСОБА_3 зареєстрований разом з матір»ю ОСОБА_1 по вул. Б.Хмельницького, 49А в с. Крупичполе Ічнянського району Чернігівської області (а.с. 5).

Позивач 04 серпня 2011 року уклала шлюб з ОСОБА_7, після чого їй було присвоєне прізвище «Бурма» (а.с. 16), а тому остання, з урахуванням ч. 3 ст. 199 СК України, є належним позивачем у справі

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У судовому засіданні також встановлено, що 21 квітня 2007 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 29).

Під час спільного проживання в останніх народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 31).

ОСОБА_2 працює у ТОВ «Порт Очаків» з 25 червня 2017 року та займає посаду машиніст погрузчика, дохід якого з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року склав 28 695,90 грн (а.с. 32).

Таким чином судом встановлено, що у зв'язку з навчанням повнолітній ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає, але має таку можливість.

Посилання відповідача у відзиві про надання матеріальної допомоги сину за можливості нічим не підтверджене.

При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 січня 2018 року, який становить 1 762 грн, фізичну можливість сина, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, можливості надання утримання відповідачем, наявності в останнього на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, із врахуванням вимог розумності та справедливості, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення сином навчання 30 червня 2019 року.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з навчанням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1,на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_2, аліменти на період продовження навчання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 15 лютого 2018 року до закінчення сином ОСОБА_3 навчання 30 червня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН:НОМЕР_1, в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Роз"яснити сторонам, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик