МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. Справа №370/2356/16-ц

Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Ребенок Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в обгрунтування якого зазначив, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_5 акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №0 від 01.09.2008 року, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в сумі 200 000 дол. США шляхом зарахування на поточний рахунок ОСОБА_1. Натомість відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплатишляхом зарахування на поточний рахунок відповідача , а Відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2400.00 дол. США, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 03.09.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору), що підтверджується випискою з поточного рахунку відповідача як доказ надання кредитних коштів.

За користування кредитними коштами відповідач 1 зобовязався сплатити проценти у розмірі 13.5% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін відповідач 1 зобовязаний сплатити проценти у подвійному розмірі. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором, (п. 1.2.9 кредитного договору, п. 1.3 Правил).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті порука ОСОБА_2 (надалі - відповідач 2) згідно договору поруки №226575 від 01.09.2008 року; порука ОСОБА_3 (надалі - відповідач 3) згідно договору поруки №226576 від 01.09.2008 року; порука ОСОБА_4 (надалі - відповідач 4) згідно договору поруки №226579 від 01.09.2008 року.

Відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконує. Позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору.

В звязку з невиконанням відповідачами умов договору №0 від 01.09.2008 року, виникла заборгованість, яка станом на 04.10.2016 року складає: по процентах та кредиту у розмірі 224870.38 дол. США (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят доларів США 38 цнт..) та по пені у розмірі 543561.67 грн. (п'ятсот сорок три тисячі п'ятсот шістдесят одна грн. 67 коп.), а саме:

167640.94 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 17511.15 дол. США за строк з 01.07.2014 року по 04.10.2016 року,

57229.44 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 55154.66 дол. США за строк з 02.06.2014 року по 30.09.2016 року,

124493.63 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з

05.10.2015року по 04.10.2016 року

419068.04 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 05.10.2015 року по 04.10.2016 року.

Позивач просить:Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( рахунок № 0113 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м.Харків, просп.Московський,60) заборгованість за кредитним договором №0 від 01.09.2008 року по процентах та кредиту у розмірі 224870.38 дол. США (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят доларів США 38 цнт.) та пені у розмірі 543561.67 грн. (п'ятсот сорок три тисячі п'ятсот шістдесят одна грн. 67 коп.)

з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, 88) солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, 88);

з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце проживання: 02081., АДРЕСА_1 ) в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, 88);

з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Комсомольська, 2) в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, 88).

Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 95585,13 гривень у рівних частках з кожного по 23896, 28 гривень.

Представник позивача згідно поданої письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, надав довідку розрахунок заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені станом на 22.03.2018 року. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідачів просив справу розглянути у його відсутність та застосувати положення ст.258, ч.4 ст.267 ЦК України до правовідносин, які склались між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 щодо стягнення неустойки (пені за невчасне погашення заборгованості) за кредитним договором в розмірі 152 359, 03 гривні; 487 175,65 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_5 акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №0 від 01.09.2008 року, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в сумі 200 000 дол. США шляхом зарахування на поточний рахунок ОСОБА_1. Натомість відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплатишляхом зарахування на поточний рахунок відповідача , а Відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2400.00 дол. США, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 03.09.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору), що підтверджується випискою з поточного рахунку відповідача як доказ надання кредитних коштів. (а.с.4-15, 18-30).

За користування кредитними коштами відповідач 1 зобовязався сплатити проценти у розмірі 13.5% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін відповідач 1 зобовязаний сплатити проценти у подвійному розмірі. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором, (п. 1.2.9 кредитного договору, п. 1.3 Правил).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті порука ОСОБА_2 (надалі - відповідач 2) згідно договору поруки №226575 від 01.09.2008 року (а.с.31-33); порука ОСОБА_3 (надалі - відповідач 3) згідно договору поруки №226576 від 01.09.2008 рок (а.с.34-36)у; порука ОСОБА_4 (надалі - відповідач 4) згідно договору поруки №226579 від 01.09.2008 року (а.с.37-39).

Відповідно до вимог №30-12/34612 від 26.07.2016 року на імя ОСОБА_1, №30-12/34613 від 26.07.2016 року на імя ОСОБА_2, №30-12/34614 від 26.07.2016 року на імя ОСОБА_3, №30-12/34615 від 26.07.2016 року на імя ОСОБА_4 які отримані 29.07.2016 року, позивач просить останніх в звязку з невиконанням позичальником умов договору погасити прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів -167 640.94 дол. США, в тому числі прострочена заборгованість 15425, 14 дол. США, по відсотках -51 028,45 дол. США.

Згідно пояснень та заперечень на позовну заяву ОСОБА_4 (а.с.122-125), ОСОБА_2 (а.с.129-153), ОСОБА_3 ( а.с.154-159), останні не заперечуючи факту укладення договору поруки між ними та ПАТ «УкрСиббанк», з посиланням на положення ст.251, ч.1 ст.252, ч.4 ст.559 ЦК України зазначають, що оскільки позивачем, як кредитором не передбачено визначених роком, місяцем, тижнем, днем або годиною строків дії договору поруки, тому його право на стягнення із поручителів заборгованості позичальника за кредитним договором судовому захисту не підлягає і у такому позову має бути відмовлено.

Крім того, зазначили, що позивач на протязі 2014-2015 років не повідомляв про невиконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст.509, 525, 526, 1050, 1054 ЦК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договорів поруки поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

У справі яка розглядається. не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобовязань боржників за основними договорами не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Судом не встановлено обставин повідомлення позивачем відповідачів поручителів про порушення позичальником взятих на себе зобовязань протягом 2014-2015 років.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідачів поручителів, солідарно з позивачем, заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено судом, що 26.09.2017 року, окрім іншого, представником позивача подано довідку- розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом станом на 22.09.2017 року (період з 22.09.2016 по 02.09.2017 року, розмір пені -152 359,05 гривень) та довідку- розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 22.09.2017 року за аналогічний період (розмір пені 487 175,65 гривень).

Таким чином, суд критично відноситься до вимоги представника відповідача в заяві від 27.03.2018 року щодо застосування положень ст.258, ч.4 ст.267 ЦК України до правовідносин, які склались між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 щодо стягнення неустойки (пені за невчасне погашення заборгованості) за кредитним договором в розмірі 152 359, 03 гривні; 487 175,65 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, оскільки дані вимоги заявлені в межах строку позовної давності, визначеного ст.ст.258, ч.4 ст.267 ЦК України.

З врахуванням вимог позивача, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачі поручителі про порушення позичальником взятих на себе зобовязань протягом 2014-2015 років не були позивачем повідомлені.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 у розмірі 95 585,13 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись вимогами ст.11, 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст.615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, 88) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м.Харків, просп.Московський,60) заборгованість за кредитним договором №0 від 01.09.2008 року по процентах та кредиту у розмірі 224870.38 дол. США (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят доларів США 38 цнт.) та пені у розмірі 543561.67 грн. (п'ятсот сорок три тисячі п'ятсот шістдесят одна грн. 67 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, 88) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м.Харків, просп.Московський,60) судові витрати у розмірі 95 585,13 гривень сплаченого позивачем судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 27.03.2018 року.

Суддя