Справа № 462/3698/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Пилип'юк Г. М.

за участю секретаря судового засідання Зубрицької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

встановив:

19.06.2018 року позивач Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди у розмірі 3 617 грн 96 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 2017 року о 19 год. 50 хв водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Skoda Fabia НОМЕР_1 на перехресті вул. Кульпарківській - вул. Садова у м. Львові, не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на металеву опору світлофорного об'єкта. Як зазначає позивач, постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.10 2017 року у справі № 465/3886/17, водія ОСОБА_3 визнано винним у пошкодженні світлофорного об'єкту (деформовано стійку, повалено на землю). Оскільки ухвалою Львівської міської ради № 1400 від 05.04.2012 року «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова світлофорних об'єктів» та згідно акту приймання на баланс від 30.11.2012 року світлофорний об'єкт на перехресті вулиць Кульпарківська - Садова у м. Львові був переданий на баланс ЛКП «Львівоблавтодор», як внесок до статутного капіталу, позивач поніс витрати на відновлення роботи світлофорного об'єкту у розмірі 7478 грн 88 коп. Як вказує позивач, страховиком ПрАТ СК «ПЗУ України», із яким був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності, згідно страхового полісу АК 4438125, здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 3860 грн 92 коп. 21.03.2018 року. Відтак, різниця між сумою страхового відшкодування і понесеними витратами на відновлення роботи світлофорного об'єкту складає 3617 грн 96 коп., а тому просить стягнути майнову шкоду із ОСОБА_1, вважаючи, що вона як власник автомобіля Skoda Fabia НОМЕР_1 зобов'язана відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце цього засідання. Причин неявки не повідомила. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.

З огляду на зазначені обставини, судом ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.10.2017 року у справі № 465/3886/17, водія ОСОБА_3 визнано винним у пошкодженні світлофорного об'єкту.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з наведеного, 01 липня 2017 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Skoda Fabia НОМЕР_1 на перехресті вул. Кульпарківська - вул. Садова у м. Львові, не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на металеву опору світлофорного об'єкта.

Суд встановив, що відповідно до акту приймання на баланс від 30.11.2012 року, світлофорний об'єкт на перехресті вулиць Кульпарківська - Садова у м. Львові був переданий на баланс ЛКП «Львівоблавтодор», як внесок до статутного капіталу. Вартість ремонтних робіт для відновлення роботи світлофорного об'єкту становить 7478 грн 88 коп., в тому числі ПДВ 1246 грн 48 коп., що підтверджується розрахунком витрат на ремонт світлофорного об'єкту.

Суд установив, що страховиком ПрАТ СК «ПЗУ України», із яким був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності, згідно страхового полісу АК 4438125, погоджено виплату страхового відшкодування у розмірі 3860 грн 92 коп., що підтверджується листом від 20.03.2018 року № 1952-31.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що власник транспортного засобу відшкодовує шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд встановив, що згідно довідки № 813429 про дорожньо-транспортну пригоду від 25.07.2017 року, власником автомобіля Skoda Fabia НОМЕР_1 є ОСОБА_1. Крім цього, суд з'ясував, що позивач звертався до відповідача з вимогою від 29.03.2018 року № 480 про відшкодування завданих збитків в розмірі 3617 грн 96 коп., що становить різницю між виплаченим страховим відшкодуванням і сумою витрат на ремонт світлофорного об'єкту, підтверджених розрахунком, наданим позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Положенням ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 підлягають до задоволення як такі, що є підставними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись 4, 5, 11, 12, 76, 77, 79, 83, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» майнову шкоду у розмірі 3617 (три тисячі шістсот сімнадцять ) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» судовий збір у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г.М. Пилип'юк