Справа № 316/89/18
Провадження № 2/316/299/18
"10" квітня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі головуючого судді Бульби О.М., секретар судового засідання: Черкашина О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
До Енергодарського міського суду Запорізької області 19.01.2018 року звернувся позивач ОСОБА_1, в інтерсах якого діє адвокат ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.
Ухвалою суду від 22.01.2018 року даний позов був прийнятий до розгляду, відкрите загальне позовне провадження та призначено підгтовче судове засідання.
Ухвалою суду від 21.02.2018 року підготовче судове засідання було закрито та справа призначена до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що 31.12.1987 року на підставі рішення Енергодарського виконкому №232 на сімю позивача, яка на той час складалася з двох осіб: мати ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 (позивач по справі), було видано ордер №9009 на житлове приміщення квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та з дати отримання ордеру вони переїхали до даного житлового приміщення за зареєструвалися у ньому.
У 1993 році мати позивача ОСОБА_5 познайомилася з ОСОБА_3, який згодом став проживати разом з нею однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 та мати позивача надала згоду на його реєстрацію за вказаною адресою.
10.11.1998 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 (третя особа по справі) та вона переїхала до позивача та зареєструвалася у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
07.07.2011 року мати позивача померла і одразу після похорон відповідач по справі зібрав свої речі, виїхавши з квартири, куди та на який термін не повідомив.
З 2011 року відповідач жодного разу не зявлявся у квартирі за місцем реєстрації, участь в утриманні квартири не приймає, комунальні послуги не сплачує. Позивач зазначає, що зняття відповідача з реєстраційного обліку надасть йому можливість оформити субсидію та значно поліпшить його матеріальне становище.
Просить розгляд спорави провести за останнім відомим зареєстрованим місцем мешкання відповідача та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_2 у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважинх причин, шляхом зняття з реєстраційного обліку.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, яка діє на підставі Доручення для надання безоплатної правової допомоги (а.с.11) також підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Третя особа ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
Треті особи Сектор реєстрації Енергодарської міської ради та Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради Запорізької області у судове засідання не зявилися.
Від завідувача сектора реєстрації ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.23). КП «ПКВ» причини неявки не повідомило.
Відповідач ОСОБА_3 повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи та відзиву на позов, до суду не надав.
Згідно Довідки з Сектора реєстрації відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Отже, оскільки позивачу невідомо фактичне місцезнаходження відповідача ОСОБА_3, тому суд вважає за можливе, в порядку ч.9 ст.28 ЦПК України, розглянути дану справу за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, тобто за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_3 сповіщався про час, дату і місце розгляду справи за допомогою судових повісток про виклик до суду, але поштові конверти були повернуті на адресу суду з відповідною відміткою про невручення адресату (а.с.22,41,46). Крім того, відповідач ОСОБА_3 сповіщався про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.32,39). В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128 ЦПК України, відповідач ОСОБА_3 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наявності умов для проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні встановлено наступне.
31.12.1987 року на підставі рішення Енергодарського виконкому №232 матері позивача ОСОБА_5 було видано ордер №9009 на житлове приміщення квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на сімю, яка на той час складалася з двох осіб: мати позивача - ОСОБА_5 та її син (позивач по справі) ОСОБА_1 (а.с.8).
Відповідно до позовної заяви, у 1993 році мати позивача ОСОБА_5 познайомилася з ОСОБА_3, який згодом став проживати разом з нею однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з довідкою від 22.01.2018 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 27.04.1988 року (а.с.14).
Згідно зі свідоцтвом про одруження (а.с.7), 10.11.1998 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 (третя особа по справі) та вона переїхала до позивача та зареєструвалася у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Після смерті матері позивача 07.07.2011 року, відповідач по справі зібрав свої речі та виїхав з квартири не повідомивши куди та на який термін.
Відповідно до акту про непроживання від 15.01.2018 р., було засвідчено факт непроживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 - з 2011 року (а.с.10).
У квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1 (позивач по справі), його дружина ОСОБА_4 (третя особа) та відповідач ОСОБА_3 (а.с.9).
Також факт непроживання відповідача підтверджено у судовому засіданні свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які засвідчили, що ОСОБА_3 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2011 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі суперечки судом.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими, оскільки підтверджуються матеріалами справи, але підлягають задоволенню в частково з наступних підстав.
Позивач ОСОБА_1 у позовних вимогах просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_2, шляхом зняття з реєстраційного обліку.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, відповідно до приписів вищенаведеного Закону України, безумовною підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Тобто вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
З вищенаведеного виходить, що на підставі рішення суду, в даному випадку про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування житловим приміщенням, відповідні органи реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, набувають обов'язку зняття з реєстрації місця проживання особи, відповідно до вимог законодавства.
Тому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що в разі відмови Департаменту реєстраційних послуг зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування, позивач має право оскаржувати дії державного органу в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12,81,89, 263,265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважинх причин.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О. М. Бульба