Справа № 562/1901/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2018 р.

Здолбунвіський районний суд

Рівнеської області

у складі

головуючого судді Мички І.М.

за участю секретаря Кондратюк Н.В.

за участю сторін по справі

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що, 07.12.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Бугринської сільської ради Гощанського районну Рівненської області. Актовий запис № 13. Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2015 року фактично сімейні відносини припинено .Відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час у відповідачки є інша сім»я, тому це унеможливлює збереження їх сімейних відносин. Син проживає з позивачем.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив задовольнити з підстав наведених в заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Шлюб сторін зареєстрований 07.12.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчому комітеті Бугринської сільської ради Гощанського районну Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Дитина яка була народження в шлюбі на даний час проживає з позивачем. Відповідачка надала згоду на проживання дитини з батьком.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповіднодо ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07.12.2013 року у виконавчому комітеті Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області актовий запис № 13 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Призвіще відповідачки після розірвання шлюбу вказати « Литвинець»

Сина ОСОБА_3 залишити проживати з батьком.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд.

Суддя