Справа №303/5215/16-ц
Номер рядка стат. звіту - 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Чудіна В.М.

за участю: відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про усунення перешкод користування власністю шляхом виселення з житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_7 в інтересах малолітнього ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області, приватний нотаріус ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів, витребування майна із чужого володіння та визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_10 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про усунення перешкод користування власністю шляхом виселення з житлового будинку.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 є власником будинку № 7 по вул. Кооперативна в м.Мукачево Закарпатської області, що підтверджуються довідкою МБТІ та ЕО від 09.07.2015 року № 1718, договором відступлення прав вимоги від 02.04.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 02.04.2015 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2015 року.

У ході розгляду справи представник позивача за первісним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, при цьому посилається на ст.116 ЖК України особи, які самовільно зайняли житло, на вимогу його власника зобовязані негайно звільнити займане житло. У разі відмови такі особи підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житла. Просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів за первісним позовом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, 14.12.1989 року

Стр. 2 із 6

народження, з належного ОСОБА_4 приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою : будинок № 7 по вул.Кооперативна, в м.Мукачево Закарпатської області.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ПАТ КБ «Приватбанк», із залученням третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_7 в інтересах малолітнього ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області, приватний нотаріус ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів, витребування майна із чужого володіння та визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень.

Зустрічний позов мотивує тим, що 31 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання її та ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_7 в інтересах малолітнього ОСОБА_8 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: будинок № 7 по вул. Кооперативна, в м. Мукачево Закарпатської області, посилаючись на те, що за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на спірний будинок і те, що у будинку ніхто не проживає та не зареєстрований. У обґрунтування своїх вимог надав суду недостовірну та неправдиву інформацію, що в подальшому може вплинути на винесення неправосудного рішення та порушення як її прав та інтересів так і членів її родини виходячи із наступного. В спірному будинку зареєстровані та проживають разом із нею її чоловік ОСОБА_5Ю, який проживає та зареєстрований з 1981 року до теперішнього часу, донька ОСОБА_7, яка проживає з 1989 року, а зареєстрована з 2006 року та малолітній онук ОСОБА_8, який проживає та зареєстрований з народження, а сама позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 проживає в даному будинку з 1988 року, зареєстрована з 2002 року до теперішнього часу. Загальна площа будинку становить 151,2 м.кв. житлова 58,90 м.кв. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0500 га, яка була надана в безстрокове користування для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку на правах особистої власності з числом кімнат від одної до 5 включно в м.Мукачево, по вул. Кооперативна, №7 від 02 березня 1970 року виконкомом Мукачівської міської ради депутатів трудящих і не була предметом іпотеки від 17.11.2005 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» та не передавалась позивачем в забезпечення кредитних коштів в іноземній валюті в розмірі 17747 доларів США. Із матеріалів спрви, що доданні до позову відповідачем, вбачається, що договір відступлення права вимоги укладений між відповідачем за зустрічним позовом та відповідачем за первіснм позовом 02.04.2015 року, який вона вважає незаконним, укладеним з недодержанням сторонами при вчинення правочину вимог закону та який призвів до позбавлення її та її родини, в тому числі малолітньої дитини, єдиного житла через що вона змушена звернутись до суду із зустрічним позовом. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу фінансування під відступлення права грошової вимоги одна сторона - фактор передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони клієнта за плату. У будь-якому факторингу фактор є тільки банк або інша фінансова установа та клієнт фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Розпорядженням Держаної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 визначено, що до фінансовиї послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами : фінансування клієнтів - субєктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги, набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникає в майбутньому, до який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Статтею 1079 ЦК України визначено сторонами у договорі боржників субєктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення, отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не

Стр. 3 із 6

передбачено договором, на якому базується відступлення. У випадку позивача за зустрічним позовом Стегура ОСОБА_11 відбулася передача права вимоги від відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 до боржника за кредитним договором та виникає можливість отримання доходу у вигляді прибутку і є операція, яка за своїм змістом є факторингом, при вчиненні якого не було дотримано вимоги законодавства відносно субєктного складу. Для уступки права вимоги потрібна індивідуальна ліцензія НБУ, яка була відсутня у відповідача на момент укладення правочину, договору відступлення прав вимоги. Отже при укладанні договору відступлення прав вимоги між відповідачами, були допущені порушення законодавства при укладенні договору про уступку права вимоги, через те позивач за зустрічним позовом просить визнати такий договір недійсним.

Представник позивача за первісним - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4, його представник ОСОБА_10 в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, останній подав до суду заяву в якій збільшені позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі з наведених у заяві підстав, просить їх задоволити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач за первісним - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 первісний позов підтримала з викладених у позовній заяві мотивів, зустрічний позов не визнала.

Представник відповідача за первісним - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 первісний позов не визнала, зустрічний позов просила задоволити, при цьому пояснила, що оскільки ОСОБА_4 є фізичною особою, то він не може бути стороною договору відступлення прав вимог, які випливають з кредитних відносин і мають місце у іноземній валюті, оскільки для таких операцій необхідно мати спеціальну ліцензію НБУ.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_3 висловила позицію, що первісний позов є необгрунтованим, його задоволення порушило б права дитини, яка проживає у спірному будинку, зустрічний позов вважає таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, надав суду письмове заперечення щодо зустрічного позову, у якому зазначив, що договір відступлення прав вимоги був укладений між банком та ОСОБА_4 з додержанням вимог закону.

Інші учасники розгляду справи про час і місце її розгляду були належним чином повідомлені, в судове засідання не зявилися повторно, відзиви щодо первісного та зустрічного позовів не подали.

Заслухавши пояснення сторін, представників, які прибули в судове засідання, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог стаття 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до вимог частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян

Стр. 4 із 6

України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вирішуючи по суті даний спір, суд враховує, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Згідно норми, викладеної у статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України однією з підстав недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частиною першої статті 203 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Згідно вимог ч.2 ст.1077 ЦК України, зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У відповідності до положень, викладених у ч.1 ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Відповідно до ч.2 ст.1079 ЦК України, клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Згідно ч.3 вказаної статті цього Кодексу, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте відчужене без згоди власника нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, а також якщо загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку

Згідно вимог п.3 ст.1 цього Закону, кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

У судовому засіданні належними, достовірними, допустимими доказами встановлено, що відповідно до довідки МБТІ та ЕО від 09.07.2015 року № 1718, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 35824320 від 02.04.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер № 38751412 від 09.06.2015 року позивач за первісним позовом ОСОБА_4 є власником будинку, що знаходиться за адресою: м.Мукачево вул. Кооперативна,буд. 7.

Зі змісту копії будинкової книжки вбачається, що за адресою м.Мукачево, вул. Кооперативна, буд. 7 зареєстровані: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1

Стр. 5 із 6

А.Ю., ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно реєстраційний № 11686824 від 15.11.2005 року підставою виникнення права власності ОСОБА_12 на домоволодіння що знаходиться за адресою м. Мукачево вул. Кооперативна, буд. 7, є договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського МНО ОСОБА_13 від 15.11.2005 року, реєстраційний номер № 9925.

У спірному будинку зареєстровані та проживають разом із позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 її чоловік ОСОБА_5Ю, який проживає та зареєстрований з 1981 року до теперішнього часу, донька ОСОБА_7, яка проживає з 1989 року, а зареєстрована з 2006 року та малолітній онук ОСОБА_8, який проживає та зареєстрований з народження.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на правах особистої власності з числом кімнат від одної до пяти включно від 2 березня 1970 року, виконкомом Мукачівскої міської ради ОСОБА_14 надано право безстрокового користування земельною ділянкою за адресою : м.Мукачево, вул. Кооперативна 7, на вказаній ділянці забудовник зобовязується побудувати житловий одно дво поверховий будинок. Будинок побудований знаходиться на вказаній земельній ділянці площею 0,0500 га, яка була надана в безстрокове користування для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку на правах особистої власності в м. Мукачево по вул.Кооперативна 7. Пізніше між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 15.11.2005 року укладено договір купівлі-продажу вказаного будинку.

Отже договір відступлення прав вимоги від 02.04.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений всупереч положенням Цивільного кодексу України, а саме ч.2 ст.1079 ЦК України, відповідно до якого клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, якою ОСОБА_4 не є. Він уклав цей договір з банком як фізична особа.

Також вказаний договір відступлення права вимоги суперечить положенням п.3 ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким вказано, що кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що первісний позов про виселення задоволенню не підлягає.

У той же час зустрічний позов є обгрунтованим, підлягає задоволенню у частині визнання недійсним договіру відступлення права вимоги укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 02 квітня 2015 року та витребування від останнього майна житлового будинку, оскільки встановлено, що під час його укладення було допущено порушення вимог ч.2 ст.1079 ЦК України та п.1, 3 ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У частині вимог зустрічного позову щодо визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень у позові необхідно відмовити, оскільки до справи у якості відповідача не залученого орган (чи посадова особа), який приймав рішення про таку державну реєстрацію.

Розподіл судових витрат у справі необхідно провести з додержанням вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.15, 16, 203, 215, 319, 1077, 1079 ЦК України, ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст.12, 76-81, 141, 258, 259, 260, 268 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

У первісному позові з врахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про усунення перешкод користування власністю шляхом виселення відповідачів ОСОБА_5

Стр. 6 із 6

Юліусовича, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 з належного ОСОБА_4 приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: будинок №7 по вул. Кооперативна в м.Мукачево Закарпатської області відмовити.

Судові витрати у справі за первісним позовом віднести за рахунок позивача за первісним позовом ОСОБА_4

Зустрічний позов з врахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_7 в інтересах малолітнього ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області, приватний нотаріус ОСОБА_9 задоволити частково.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 02 квітня 2015 року.

Витребувати в користь ОСОБА_1 майно - житловий будинок під літерою А загальною площею 118,40 кв.м, житловою площею 58,9 кв.м, сарай під літерою Б, вбиральня під літерою В, споруди, мощення, що розташовані за адресою: м.Мукачево, вул.Кооперативна, буд.7 із чужого володіння ОСОБА_4.

У решті зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9 судові витрати (сплачений судовий збір) за зустрічним позовом у розмірі 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 53 коп.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, вул. Набережна Перемоги, 50 м.Дніпропетровськ, ) в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9 судові витрати (сплачений судовий збір) за зустрічним позовом у розмірі 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 53 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 10 квітня 2018 року.

Головуючий С.Е. Камінський