ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2302/18 Справа № 201/6256/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання додаткової угоди до договору укладеною, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 червня 2018 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання додаткової угоди до договору укладеною (а.с.3-12).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 третя особа - Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання додаткової угоди до договору укладеною - передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.36).

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції повернув позовну заяву у порушення норм процесуального права, оскільки позивач звернувся з позовом, предметом спору якого є врегулювання договірних відносин пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпро.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, виходив з того, що спір між сторонами виник про стягнення плати з договору, предметом якого є нерухоме майно, тому розгляд справи має відбуватися за місцем знаходження цього нерухомого майна.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає нормам процесуального закону.

За ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно матеріалів справи, останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 щодо укладання договору, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не виконує своїх зобов'язань відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не укладає договір про пайову участь, що порушує інтереси територіальної громади, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням громадських та приватних інтересів та призводить до ненадходження до бюджету грошових коштів.

Предметом зазначеного договору є здійснення оплати забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету, у зв'язку з фактичним розміщенням будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, 6 і це жодним чином не пов'язано з виконанням договору за місцем знаходження об'єкту нерухомості, у зв'язку з набуттям відповідачем права власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою.

Отже, предметом спору в позовній заяві Дніпровської міської ради є врегулювання договірних відносин пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра, а не спір з приводу нерухомого майна.

Суд першої інстанції залишив поза увагою правові підстави поданого позову, а також характер спірних правовідносин та норми процесуального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого дійшов помилкового висновку, що підсудність даного позову визначається за правилами виключної підсудності, передбаченої ст. 30 ЦПК України, - за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2018 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: