Справа № 913/124/2012
Номер провадження 4-с/350/4/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів скаргу ОСОБА_1, субєкт оскарження відділ Державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції, державний виконавець Рожнятівського районного управління юстиції, на бездіяльність старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_2, яка допущена у виконавчому провадженні № 53342448 по виконанню виконавчого листа № 913/124/2012, виданого Рожнятівським районним судом, просив визнати таку бездіяльність протиправною та зобовязати державного виконавця вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зіслався на те, що у 07 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження № 553342448 щодо примусового виконання виконавчого листа від 913/124/2012, виданого Рожнятівським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 90000 гривень в рахунок виконання зобовязання за договором позики та 120 гривень судових витрат.

20 квітня 2017 року державним виконавцем оголошено у розшук майно боржника, а 14 червня в ході виконавчого провадження також встановлено фактичне місце проживання боржника.

Вважає, що державним виконавцем допущена триваюча у часі бездіяльність, спрямована на уникнення боржником відповідальності, оскільки не вчинення державним виконавцем передбачених законом дій для виконання судового рішення призводить до ухилення боржника від виконання своїх зобовязань згідно виконавчого документа.

У судове засідання скаржиник не прибув, направив суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, свою скаргу підтримав та просив її задовольнити, визнавши бездіяльність державного виконавця протиправною

Державний виконавець Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не прибув.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 3 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 та п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Рожнятівського РУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий Рожнятівським районним судом 01 лютого 2012 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 90000 гривень в рахунок виконання зобовязання за договором позики та 120 гривень судових витрат.

Відповідно до ст.ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Законом.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов'язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, окрім іншого, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (п.2 ч.1 ст.47 Закону).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 18 своєї постанови № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснив, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як вбачається із матеріалів справи державним виконавцем не було надано доказів щодо вчинення всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

У відповідності до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Доказів, про те, що державний виконавець здійснив всі заходи по виконанню рішень суду не надано.

Європейський Суд з прав людини, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

За таких обставин, з врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що державний виконавець вживав заходів на виконання рішень суду, однак ці заходи були суто формальними, а дієвих заходів передбачених законом вжито не було. Тому бездіяльність державного виконавця, що полягає у не здійсненні всіх передбачених законом заходів примусового виконання судового рішення, слід визнати неправомірною, зобовязавши державного виконавця здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі ст.ст.450,451,452,453 ЦПК України,суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, субєкт оскарження відділ Державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції, державний виконавець Рожнятівського районного управління юстиції, на бездіяльність старшого державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, допущену у виконавчому провадженні № 53342448 від 07 лютого 2017 року.

Зобовязати державного виконавця Рожнятівського районного управління юстиції ОСОБА_2 невідкладно провести виконавчі дії відповідно до вимог закону «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа виданого № 913/124/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 90000 гривень в рахунок виконання зобовязання за договором позики та 120 гривень судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: