АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 квітня 2018 року

м. Харків

провадження: № 22ц/790/1821/18

справа № 643/831/17

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2018 року (суддя Погасій О.Ф.)

по цивільній справі № 643/831/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду заяву про забезпечення доказів, мотивуючи неможливістю отримання доказів самостійно, зокрема просив суд: надати судовий запит до Московського ВП ГУНП в Харківській області та витребувати завірені належним чином матеріали перевірок за 2015 та 2016 роки; допитати в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; надати судовий запит до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР та витребувати докази, які підтверджують факт приховування ним доходів.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2018 року відмовлено у задоволені заяви про забезпечення доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення доказів. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вказані докази мають значення для розгляду справи, самостійно їх отримати він не може.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив із того, що у позовних вимогах ОСОБА_2 відсутні посилання на приховування відповідачем реальних доходів з метою зменшення розміру аліментів, у зв'язку з чим підстави для витребування з ГУНП матеріалів перевірок, за заявою позивача про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, з Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР всіх доказів приховування відповідачем своїх доходів, а також допиту свідків, відсутні.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що у провадженні Московського районного суд м. Харкова перебуває цивільна справа за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою №5 про забезпечення доказів в якій, крім іншого, просив витребувати з Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області належним чином завірені матеріали 6 перевірок за його заявами та матеріали з Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Відповідно до ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними (стаття 136 ЦПК ( 1618-15 )). Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування (стаття 58 ЦПК ( 1618-15 )), або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи (стаття 59 ЦПК ( 1618-15 )), судом не повинні прийматися.

Судом розглядається спір про стягнення додаткових витрат на дитину та в жодному разі не стосується питання приховування відповідачем реальних доходів чи його ухилення від сплати аліментів, в зв'язку з чим докази, які просить забезпечити ОСОБА_1 в своїй заяві №5 від 18.10.2017 року не відносяться до предмета спору.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

В.Б. Яцина