З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/5430/18
пр. № 2/336/2799/18
м. Запоріжжя 20 листопада 2018 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що він та ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи по справі, є власниками квартири АДРЕСА_1.
У вказаній квартирі зареєстровані два сини позивача ОСОБА_2, відповідач по справі та ОСОБА_5, третя особа по справі.
З травня 2015 року відповідач ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає оскільки переїхав до іншої країни на постійне місце проживання.
Відповідач не сплачує комунальні платежі, особистих речей у квартирі не має, отже своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
При цьому відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, не подавали відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач та ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи по справі, є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності.
У вказаній квартирі зареєстровані два сини позивача ОСОБА_2, відповідач по справі, та ОСОБА_5, третя особа по справі.
За поясненнями позивача, з травня 2015 року відповідач ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає, оскільки переїхав до іншої країни на постійне місце проживання, що також підтверджується копією акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.09.2018 року.
Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.
Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Вищеперелічені докази узгоджуються між собою, з них логічно та послідовно вбачаються обставини справи, а саме, те, що відповідач-член сім'ї власника житла-позивача відсутня більше ніж понад рік у спірному житловому приміщенні. При цьому поважних причин такоє відсутності судом не встановлено, через що заявлений позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін