РІШЕННЯ № 384/690/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/180/2018
19 листопада 2018 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
при секретарі судового засідання Лалаян А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства ім. Димитрова, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 реєстратор з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області про визнання прав засновника підприємства в порядку спадкування,
Позивачі в судове засідання не зявилися, про час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник позивача надав до суду заяву, в якій вказав, що просить справу розглянути без присутності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі.
Представник приватного сільськогосподарського підприємства ім. Димитрова надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Просить розглянути справу без його участі.
Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 реєстратор з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без представника райдержадміністрації.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).
Частина 1 ст. 20 ЦК України визначає, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ОЛ №382131, виданого 05 листопада 1976 року Добрівською с/р Вільшанського району Кіровоградської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 57).
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ОЛ №300621, виданого 08 жовтня 1972року Станковатською с/р Вільшанського району Кіровоградської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в с. Мала Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 54).
У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №243129, виданого виконавчим комітетом Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградській області, ОСОБА_6 помер 16 травня 2017 року в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.16).
Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.06.2018 року зареєстрованих в реєстрі за №489 та за №490, посвідчених приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6, який помер 16 травня 2017 року, є його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - на ? частку та його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунках, згідно договорів, укладених на імя померлого ОСОБА_6; грошових коштів на карткових рахунках, в т.ч. з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», які належали спадкодавцю відповідно до інформації, зазначеної у повідомленні ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-20170604/846 від 26.06.2017 року. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку зазначеного майна видано ОСОБА_1 та на ? частку зазначеного майна видано ОСОБА_2. Реєстрація видачі свідоцтв про право на спадщину підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52344600 від 19.06.2018 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52344515 від 19.06.2018 року (а.с. 18, 20; 19, 21).
Згідно інформації приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу ОСОБА_8 за №883/01-09 від 26.10.2018 року та наданими інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відносно ОСОБА_6, заведена спадкова справа №64/2017 від 24 травня 2017 року та покійний ОСОБА_6 будь-які заповіти чи спадкові договори не складав (а.с.43-45).
У відповідності до копії спадкової справи №64/2017 заведеної приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу ОСОБА_8, після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2017 року. Спадкова справа відкрита за заявами про прийняття спадщини, які подали сини спадкодавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які є спадкоємцями за законом. Дружина спадкодавця, ОСОБА_7, подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Інформації про наявність інших спадкоємців в спадковій справі немає (а.с.46-127).
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 від 25.09.2018 року, відмовлено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватне сільськогосподарське підприємство імені Димитрова, після смерті їхнього батька, ОСОБА_6, який помер 16 травня 2017 року, який був засновником приватного сільськогосподарського підприємства імені Димитрова, оскільки спадкоємцями не надано документи, що підтверджують наявність статутного (складеного) капіталу приватного сільськогосподарського підприємства, а також документи, що підтверджують внесення засновником до статутного фонду майна, та/або акту прийому-передачі майна до статутного фонду приватного сільськогосподарського підприємства, та/або правовстановлюючих документів, на підставі яких виникло право власності у юридичної особи на майно та свідоцтво про право власності на це майно, баланс підприємства, який є формою бухгалтерського обліку та визначає склад та вартість майна, обсяг фінансових зобов'язань на конкретну дату (заснування приватного сільськогосподарського підприємства) (а.с. 23).
Згідно п.1.3. Статуту приватного сільськогосподарського підприємства імені Димитрова (нова редакція), затвердженого рішенням засновника (власника) ПСП ім.Димитрова №1 від 25.03.2014 року, власником підприємства є: ОСОБА_6. Згідно пунктів 4.6, 6.7, 7.1, 7.2, 7.4 зазначеного Статуту ПСП ім. Димитрова, в разі смерті власника, майно переходе у власність шляхом успадкування відповідно до чинного законодавства. Підприємство за рішенням власника створює статутний, резервний та інші фонди. Власник підприємства самостійно визначає розмір, порядок створення та використання фондів. Керівництво підприємством здійснює власник голова підприємства, який самостійно вирішує всі питання виробничо-господарської діяльності та соціального розвитку. Власник організовує роботу підприємства, представляє його у всіх установах, організаціях та підприємствах, в тому числі й за кордоном, розпоряджається майном та коштами, укладає договори. Власник: визначає основні напрями діяльності підприємства; затверджує плани і звіти про їх виконання; вносить зміни до Статуту підприємства; затверджує внутрігосподарські нормативні документи підприємства та визначає його організаційну структуру; приймає рішення про припинення діяльності підприємства, призначає ліквідаційну комісію, затверджує ліквідаційний баланс (а.с. 7-11).
Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № НОМЕР_4 від 01.10.2018 року, перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, імя, по батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа: ОСОБА_6, розмір внеску до статутного фонду 0,00 грн. (а.с.12-15).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6, який помер 16 травня 2017 року, був одноособовим засновником приватного сільськогосподарського підприємства ім.Димитрова, в якому не було сформовано Статутний фонд, що виключає можливість вирішити питання про спадкування прав засновника підприємства у позасудовому порядку.
Відповідно до листа Міністерства юстиції України №31-32-1736 від 12.08.2008 року, майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб'єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуються права та обов'язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою. Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З аналізу положень чинного законодавства вбачається, що доцільність формування статутного фонду приватного підприємства вирішується засновником підприємства. У разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування необхідно вирішувати у суді (а.с.24).
У відповідності до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.
Дослідивши обставини справи та перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивачів, оскільки спірне право на спадщину належало спадкодавцю. Позивачі є спадкоємцями за законом, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позивачами позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-13, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства ім.Димитрова, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 реєстратор з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області про визнання прав засновника підприємства в порядку спадкуваннязадовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Вільшанський районний суд Кіровоградської області).

Суддя: Галицький В.В.