АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2750/17 22-ц/774/144/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/2750/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2017 року, яке постановлено суддею Гринем Н.Г. у місті Кривому Розі та повне судове рішення складено 20 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, в якому просив суд постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2011 року, на утримання дитини, сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 на 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказав, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2011 року у справі №2-1222/11 було задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнуто з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4

Згідно до рішення суду був виданий виконавчий лист, на підставі якого з його заробітку утримуються стягнуті аліменти.

20.01.2012 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5, у якої на час реєстрації шлюбу вже була дитина, син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого позивач усиновив та виховує, як рідного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у нього та ОСОБА_5 народилася ще одна дитина - ОСОБА_6.

У 2015 році у дружини позивача стався інфаркт головного мозку та до теперішнього часу у зв'язку з перенесеною хворобою вона не має можливості працювати та потребує постійного лікування.

Позивач вказував, що на його утриманні знаходиться двоє дітей та хвора дружина, через скрутне матеріальне становище сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу він не має можливості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2011 року, на утримання дитини, сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині зміни розміру стягнутих аліментів з 1/6 частини на 1/4 частину заробітку позивача та зазначенню, що з позивача підлягають стягненню аліменти не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з тих підстав, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що матеріальне становище позивача не погіршилось, а навпаки поліпшилось, оскільки він почав отримувати більшу заробітну плату. Судом не враховано, що позивач не сплачує аліменти на утримання інших дітей, та не враховано, що теперішня дружина позивача не має групи інвалідності та є працездатною особою.

Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано зміни до Сімейного Кодексу України, згідно яких розмір стягнутих аліментів на утримання дитини не має бути меншим ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також судом першої інстанції не враховано, що позивач не піклується про стан здоров'я їх спільної дитини, не здійснює догляд за дитиною, не приймає участі у вихованні сина та не несе додаткових витрат на дитину, окрім сплати аліментів.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, та відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила змінити рішення суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення мінімального розміру стягнутих аліментів, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.06.2011 року позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття (а.с.7).

Згідно свідоцтв про народження, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9,10).

Згідно з довідкою №391/06 від 27.03.2017р., загальна сума отриманого позивачем доходу з вересня 2016 року по лютий 2017 рік, за виключенням сплачених аліментів, складає 18800,54 грн. (а.с.15).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та зменшуючи розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь відповідача ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався ст. 192 СК України та виходив з наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку зі зміною матеріального та сімейного стану позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що його матеріальне та сімейне становище змінилося, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 року в нього народилася друга дитина - син ОСОБА_6, якого він повинен утримувати, а його теперішня дружина перенесла інфаркт головного мозку та знаходиться на його утриманні. Крім того, на його утриманні знаходиться всиновлена дитина дружини від першого шлюбу - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач по справі має на утриманні, крім сина від шлюбу з відповідачем ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ще й сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 від іншого шлюбу. А теперішня дружина позивача перенесла інфаркт головного мозку (а.с.11-14), а тому не працює, потребує постійного нагляду лікарів та перебуває на утримання свого чоловіка - позивача ОСОБА_1

Зазначеним позивачем ОСОБА_1 обставинам й доказам, наданим в їх обґрунтування, судом першої інстанції надано правильну оцінку у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, (в редакції 2004 року, яка діяла на момент ухвалення рішення судом першої інстанції), й законно зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про недоведеність позивачем зміни його матеріального стану та відсутність у зв'язку з цим підстав для зменшення розміру, стягнутих судом на її користь аліментів, колегія суддів вважає безпідставними, та такими, що спростовуються матеріалами справи й висновками суду, який вірно, на думку колегії суддів, встановив наявність обставин, з якими пов'язується зміна їх розміру.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо того, що судом не враховано, що позивач не сплачує аліменти на утримання інших дітей, та не враховано, що теперішня дружина позивача не має групи інвалідності та є працездатною особою, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки саме по собі народження другої дитини є зміною сімейного та матеріального стану, тому, для зменшення розміру стягнутих аліментів відсутня необхідність стягнення аліментів на утримання другої дитини. А стан здоров'я теперішньої дружини, яка перенесла інфаркт головного мозку та потребує нагляду лікарів, також має враховуватись при вирішенні питання про зміну матеріального стану позивача, оскільки підтверджені відповідними доказами (а.с.11-14).

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача про те, що матеріальне становище позивача не змінилося, а навпаки поліпшилось, виходячи із довідки про його заробітну плату, оскільки саме по собі народження другої дитини є зміною сімейного та матеріального стану позивача та необхідності утримання дитини.

Не приймаються до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач не піклується про стан здоров'я їх спільної дитини, не здійснює догляд за дитиною, не приймає участі у вихованні сина та не несе додаткових витрат на дитину, окрім сплати аліментів, оскільки вказані відповідачем обставини не є предметом даного спору, а вимог щодо стягнення з позивача на користь відповідача додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_2 не заявлено.

Отже, колегією суддів надано оцінку доводам відповідача ОСОБА_2, викладеним в апеляційній скарзі, здійснено перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, та колегія суддів вважає, що зазначені доводи не містять підстав для зміни рішення суду в частині зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку позивача.

Проте, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не вірно визначено мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню на утримання дитини.

Так, відповідно до частини 2 статті 182 СК України в редакції, яка на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частинні визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, збільшивши цей розмір до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст.381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2017 року змінити в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, збільшивши його з 30% до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: