АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/3145/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_6, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову вказував на те, що 29.05.2015 року з вини відповідачів відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_7, законним представником якого є ОСОБА_6 Вартість шкоди, спричиненої залиттям, становить 17 958 грн. 11 коп., що підтверджується кошторисом, виготовленим ТОВ «АСВП-ГРУП 2014» на замовлення позивача.

Крім матеріальної шкоди, позивачу внаслідок залиття спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 3000,00 грн., і яка полягає у моральних стражданнях та душевних хвилюваннях, яких позивач зазнав в зв'язку з пошкодженням його майна.

Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду від 23 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачів у рівних частках на користь позивача ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 8979 грн.05 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Стягнуто з відповідачів у рівних частках на користь ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, матеріальну шкоду в сумі 8979 грн.05 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Солом'янського районного суду від 11 січня 2018 року заява відповідачів про перегляд заочного рішення в даній справі - залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах за ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками кватири АДРЕСА_1, в рівних долях, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 20.02.2008 року (а.с.9).

Відповідно до рішення № 1300 Солом'янської районної в м. Києві адміністрації від 06.07.2007, законним представником неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено ОСОБА_6

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов»язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов»язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.

Встановлено, що 29 травня 2015 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1.

Як видно з Акту від 04 червня 2015 року, затвердженого начальником ЖЕД № 906 Кабановим О.В. 08.06.2015 року, в складі комісії: головного інженера Шпильової В.П. - голови комісії, майстра технічної дільниці ОСОБА_10, майстра ремонтної дільниці ОСОБА_11, слюсаря-сантехніка ОСОБА_12, комісією була оглянута квартира АДРЕСА_1 на предмет залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_2. Під час обстеження квартири встановлено пошкодження внаслідок залиття: коридор- стіна (шпалери) 3,0 м. кв.; кімната- стеля (фарба) 2,5 м. кв., стіна (шпалери) 3,0 м. кв.; кімната -стіна (фактурна штукатурка) 4,0 м. кв.; кімната- стіна, вкрита шпалерами, 10,0 м. кв.Причиною залиття став прорив гнучкої підводки холодної води в туалеті невідомого виробника в квартирі АДРЕСА_2, яку мешканець придбав самостійно.Також з даного акту слідує, що залиття виникло з вини мешканців квартири АДРЕСА_2 внаслідок недбалого відношення при користуванні сантехнічним обладнанням (а.с.7).

Відповідно до кошторису від 05 серпня 2015 року, виконаного ТОВ «АВС-Груп 2014» на замовлення позивача ОСОБА_6, вартість робіт, матеріалів та інших витрат для відновлення пошкодженого залиттям помешкання склали 17 958,11 грн. (а.с.10).

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про задоволення позову, враховуючи те, що причиною залиття квартири позивачів став прорив гнучкої підводки холодної води, у належній відповідачам квартирі, вина відповідачів у заподіянні позивачам шкоди знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а тому відповідачі в силу закону мають нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв'язку з чим суд обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт від 04 червня 2015 року не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки залиття сталось 29 травня 2015 року, акт про залиття квартири складено 04 червня 2015 року, крім того він був складений у відсутність відповідачів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з акту від 04 червня 2015 року, він за формою та змістом відповідає вимогам вказаного додатку № 4.

Ті обставини, що акт було складено через декілька днів після залиття квартири позивачів й при його складанні не були присутні відповідачі, не спростовують висновків комісії, викладених в акті про залиття від 04 червня 2015 року.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України ( в редакції Закону, що був чинний на час постановлення судового рішення), розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів того, що залиття належної позивачам квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідачів, суду не надано.

Є неспроможними й посилання в апеляційній скарзі на те, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної з вини відповідачів внаслідок залиття квартири позивачів, що визначений в кошторисі, складеному ТОВ «АВС-Груп 2014» на замовлення позивача ОСОБА_6, є завищеним, оскільки у акті про залиття квартири загальний обсяг пошкодження складав 22,5 кв.м., а згідно вказаного кошторису роботи виконувались по відновленню 56,22 кв.м квартири, в той час як площа квартири позивача складає 62,36 кв. м.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачами належними та переконливими доказами не доведено суду того, що вартість облицювальних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженої з їх вини квартири, обрахованих у зазначеному кошторисі, є завищеними.

Крім того, колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності відшкодування позивачам заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності з роз'ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідачів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що залиття квартири позивачів завдало їм негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивачів, порушення їх звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд обґрунтовано стягнув з відповідачів в рівних частках моральну шкоду по 1000 грн. на користь кожного з позивачів.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та не може бути скасованим з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний зміст постанови складено 03 травня 2018 р.

Головуючий:

Судді: