Справа № 750/7225/17 Провадження № 22-ц/795/103/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Губар В. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Губар В.С.,

суддів: Кузюра Л.В., Онищенко О.І.,

із секретарем судового засідання: Бивалькевич Т.В.

позивач ОСОБА_2

відповідачі:

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2017 року, суддя Карапута Л.В., місце ухвалення і складання повного тексту: 13 листопада 2017 р., м.Чернігів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_2 інформацію поширену ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у колективному листі від 29.06.2017 року направленому на імяя т.в.о Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_9;

- стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 100 грн. моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1600 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що з 09 листопада 2016 року обіймає посаду директора дочірного підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» (далі - ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія»). 29 червня 2017 року відповідачі звернулися до т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_9 з колективним листом, у якому виклади недостовірну негативну інформацію про позивача, чим порушили його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію. Позивач наголошує на тому, що інформація зазначена відповідачами у колективному листі повністю спростована та визнана трудовим колективом підприємства недостовірною, що підтверджується Протоколом зборів трудового колективу ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» від 10.07.2017 року. Позивач вважає, що поширена недостовірна інформація щодо надання ним неправдивих обіцянок щодо залучення інвесторів та покращення фінансового стану підприємства, його протиправних, неетичних, непрофесійних дій та намірів здати все обладнання в металобрухт, розпродати всі ліквідні активи та «нагріти на цьому свої руки» завдала шкоди його немайновим інтересам та порушила його честь, гідність та ділову репутацію, внаслідок чого ОСОБА_2, відповідно до ст.23 ЦК України, має право на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1760 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування усіх фактичних обставин справи, не дослідження і не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, наданим позивачем, не сприяння повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що інформація, поширена ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за своїм змістом вказує на конкретні факти його, ОСОБА_2, протиправних, неетичних, непрофесійних дій та неправдивих обіцянок щодо залучення інвесторів та покращення фінансового стану підприємства, які ОСОБА_2 вважає негативними, образливими і такими, що дійсно принижують його честь, гідність і ділову репутацію.

Заявник вказує на те, що звинувачення його у «…намірі знищити ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», здати все обладнання в металобрухт, розпродати всі ліквідні активи…» не є оціночним судженням, йдеться не про ставлення до дій, а наявне конкретне звинувачення, що носить характер негативної інформації та наклепу.

Заявник наполягає на тому, що неправомірні дії щодо поширення відносно нього недостовірної інформації з боку ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 призвели до того, що позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих та ділових звязків, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Зазначене повязано з тим, що відповідачі створили негативну соціальну оцінку позивачу в очах оточуючих та трудового колективу ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», порушивши його честь. Крім того, значно знизилась оцінка професійний якостей позивача перед третіми особами, його професійні здібності були поставлені під сумнів трудовим колективом та керівництвом ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить прийняти постанову про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2017 року без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та просили залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що колективний лист та викладені в ньому доводи є оціночними судженнями щодо діяльності ОСОБА_2 на посаді директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», що стали підставою для перевірки комісією НАК «Надра України». Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що питання, висвітлені у колективному зверненні, не стосувалися фізичної особи ОСОБА_2, а були спрямовані до вищестоящого керівництва для проведення перевірки його діяльності як керівника державного підприємства, де й працювали відповідачі. Факту спричинення позивачеві моральної шкоди суду не доведено.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає зібраним по справі доказам і нормам чинного законодавства.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

З 09 листопада 2016 року позивач ОСОБА_2 працює на посаді директора дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафгогазгеологія» та є публічною особою, очолюючи державне підприємство.

29 червня 2017 року відповідачі звернулися до т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_9 з письмовим зверненням наступного змісту:

"Звертаємось до Вас з проханням, втрутитись у тяжку ситуацію, яка сталася з Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії "Чернігівнафтогазгеологія» (надалі по тексту - ДП НАК «Надра України» "Чернігівнафтогазгеологія») та його трудовим колективом.

9 листопада 2016 року, за результатами конкурсу проведеного в НАК "Надра України», було призначено нового директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» - ОСОБА_2

Працівники керівного складу НАК «Надра України», при представлені нового директора трудовому колективу підприємства, дали гарантії, що протягом трьох місяців ОСОБА_2 залучить до роботи з ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» потенційних інвесторів, підприємством буде отримано нове обладнання, жоден працівник трудового колективу не буде звільнений або скорочений, підприємство отримає такі обсяги роботи, що штат колективу потрібно буде збільшувати.

Новий директор ОСОБА_2 в своєму виступі пообіцяв, що програма розвитку ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» буде підготовлена протягом місяця, після чого вона почнеться втілюватись у життя, що вже є потенційні інвестори готові вкладати кошти та надати нове обладнання для проведення робіт на ліцензійних ділянках підприємства. Також він хизувався тим, що має тісні зв»язки та велику підтримку у керівництва Державної служби геології та надр України.

На жаль, обіцянки директора ОСОБА_2 про начебто існуючих інвесторів, здатних підняти ДП НАК «Надра України» "Чернігівнафтогазгеологія" до високого рівня, готових відновлювати та бурити свердловини за рахунок інвестиційних коштів, так і залишились пустою обіцянкою та казковим міфом.

Всупереч даному колективу слову, директор ОСОБА_2 10.03.2017 р. наказом №12 проводить ліквідацію всіх структурних підрозділів підприємства :

- Прилуцьку нафтогазорозвідувальну експедицію;

- Роменську нафтогазорозвідувальну експедицію ;

- Ніжинську нафтогазорозвідувальну експедицію по випробуванню свердловин.

Замість експедицій було створено партії, в яких залишився персонал, що виконує функції з охорони об'єктів та майна. Після таких дій, здатність підприємства проводити геологорозвідувальні роботи була втрачена.

Працівники апарату управління ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», які намагалися вносити пропозиції, які відрізняються від позиції директора ОСОБА_2, або не погоджувалися виконувати незаконні дії за його вказівкою та його радника ОСОБА_10, який недавно призначений першим заступником директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», були звільнені з різних причина або попереджені про скорочення, з грубим порушенням діючого трудового законодавства.

Працівників підприємства заставляли списувати бензин та дизпаливо, які нібито було використано транспортними засобами, що фактично знаходились в гаражному парку, а по фіктивним документам щодня відбувались виїзди. Працівники, які відмовилися проводити незаконне списання паливо-мастильних матеріалів наразі попереджені про скорочення.

На першій робочій нараді директор ОСОБА_2 заявив, що все обладнання, яке є на підприємстві, морально застаріле, та його потрібно здати на металобрухт. На це певними працівниками було висловлено заперечення, що таким обладнанням проводиться буріння 80% свердловин в Україні. На даний час вони звільнені.

Також новопризначений перший заступник директора ОСОБА_10 вимагав від працівників підприємства давати неправдиві покази у вигляді службових записок на бувших керівників підприємства та деяких діючих працівників НАК «Надра України». Працівники що відмовились давати лживі покази попереджені про скорочення.

Інші дії нового керівництва теж викликають подив.

Крім ініціатив терміново поздавати все обладнання в металобрухт, директор ОСОБА_2 веде переговори, щодо продажу частки підприємства у спільній діяльності по договору №201/07 від 26.07.2007 р. укладеного між ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», ПП «Імпреза-М» та ТОВ «Надра-Геоінвест».

Декілька разів працівники інших незрозумілих структур вивчали геологічну інформацію про пробурені ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» раніше свердловини за бюджетні кошти. Як нам відомо такого дозволу НАК «Надра України» не надавало. Постає питання чому інформація на отримання якої витрачено багато мільйонів бюджетних коштів, надається на безкоштовне ознайомлення, без дозволу Засновника.

Також за керівництва ОСОБА_2 було втрачено спеціальній дозвіл на користування надрами Архипівської зони структур №4154 від 24.05.2012 р. Ця ділянка є досить перспективною. Але директор ОСОБА_2 прикладав фіктивні зусилля на продовження дії спецдозволу На разі є чутки, що зараз готується видача цього спецдозволу на приватну структуру.

На сьогоднішній день, люди які були скорочені та стали на облік на біржі зайнятості, не можуть отримати допомогу по безробіттю, оскільки нове керівництво підприємства не сплатило єдиний соціальний внесок.

При скороченні працівників ДП НАК «Надра України» "Черніґівнафтогазгеологія» були витрачені багатомільйонні кошти. Постає питання чому ці кошти не були направлені на закінчення буріння 325 метрів свердловини №3 Північно-Липоводилинська (знаходиться в межах спецдозволу на користування надрами Тунівської зони структур №3344 від 19.09.2008 p., що належить ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія»), реалізація вуглеводнів з якої, значно покращила б фінансовий стан підприємства, і ліквідацію експедицій та скорочення працівників можна було б уникнути.

При минулому керівництві підприємства, був знайдений інвестор, зацікавлений у вкладанні інвестицій у свердловину №3 Північно- Липоводилинська, та свердловини №3 Пирічна та №4 Прирічна (знаходяться в межах втраченого спецдозволу користування надрами Архипівської зони структур №4154 від 24.05.2012 p.). Було направлено звернення до Кабінету Міністрів України щодо укладання угоди про розподіл продукції між ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» та потенційним інвестором. Також був укладений договір підряду на проведення робіт з капітального ремонту свердловини №361 Савинківська, замовником якого як гарантія, було проведено попередню оплату, але директор ОСОБА_2 категорично відмовився від цих пропозицій та виконання робіт .

Як наслідок, один спецдозвіл вже втрачено, підприємство залишилось без роботи.

З вище наведеного можна зробити висновок, що теперішній директор ОСОБА_2 та нещодавно призначений перший заступник директора ОСОБА_10 прийшли з однією метою, знищити підприємство ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», здати все обладнання в металобрухт, розпродати всі ліквідні активи підприємства, та «нагріти на цьому свої руки».

В звязку з цим, просимо Вас вжити всіх можливих заходів по припиненню руйнування підприємства - ДП НАК "Надра України" "Чернгівнафтогазгеологія", яке з 1959 року внесло вагомий внесок в розвиток нафтогазового комплексу України, її енергетичної безпеки та припинити знищення його трудового колективу".

07 липня 2017 року Голова правління НАК «Надра України» направив листа до ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» з повідомленням, що НАК «Надра України» отримала лист Державної служби геології та надр України від 04.07.2017 року стосовно звернення трудового колективу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» щодо діяльності керівника підприємства. Наказом компанії від 07.07.2017 року №52 створено комісію для перевірки фактів, викладених у зверненні трудового колективу підприємства, та уповноважено відрядити останню за місцезнаходженням підприємства з метою проведення всебічної відкритої та неупередженої перевірки вищевказаних фактів.

13 липня 2017 року на виконання наказу НАК «Надра України» від 07.07.2017 року №52 «Про створення комісії» складено акт проведення перевірки фактів, викладених у зверненні трудового колективу ДП «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

За результатами проведеної перевірки комісія пропонувала зобовязати керівника підприємства:

1. Інформувати колектив підприємства про плани та перспективи розвитку підприємства.

2. Вживати всіх можливих заходів по недопущенню накопичення заборгованості по заробітній платі і скорочення заборгованості по платежах до бюджету та цільових фондів.

3. Оптимізацію організаційної і виробничої структури підприємства проводити в правовому полі у відповідності до норм чинного законодавства України.

4. Підготувати в місячний термін план реалізації виконання стратегії, щодо співпраці з потенційними інвесторами та розміром коштів необхідних для реалізації озвучених перспектив розвитку підприємства.

5. До 10 числа кожного місяця доповідати Голові правління Компанії про реалізацію завдань передбачених планом заходів.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що, беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Відповідно до положень пункту 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Як убачається з матеріалів справи, 27 червня 2016 року відповідачі звернулися з письмовим зверненням до Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_9, в якому просили вжити всіх можливих заходів по припиненню руйнування підприємства - ДП НАК "Надра України" "Чернгівнафтогазгеологія", яке з 1959 року несло вагомий внесок в розвиток нафтогазового комплексу України, її енергетичної безпеки та припинити знищення його трудового колективу, тобто висловили критичну оцінку діяльності керівника підприємства ОСОБА_2

Позивач, будучи публічною особою, мав бути готовим до критичної оцінки його дій як директора підприємства з боку відповідачів, які є працівниками даного підприємства і усвідомлювати, що межа критики до нього є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи і оцінка та критика його дій можуть бути нищівними.

Разом з тим, є цілком зрозумілою стурбованість колективу щодо долі підприємства, звернення викладено у формі емоційних припущень та оціночних суджень, повторення чуток, які стосуються невизначеного кола осіб «змушували списувати бензин».

Фактично у зверненні висловлені претензії та невдоволення роботою ОСОБА_2 як керівника підприємства, який є публічною особою, а тому відкритий для суворої критики і пильного нагляду з боку громадськості та працівників підприємства.

Також проаналізувавши інформацію, яку просить спростувати позивач, суд першої інстанції вірно врахував, що питання, висвітлені зверненні, не стосувалися фізичної особи ОСОБА_2, а були спрямовані до вищестоящого керівництва для проведення перевірки його діяльності, як керівника державного підприємства, де й працювали відповідачі.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звернення та викладені в ньому доводи є оціночними судженнями щодо діяльності позивача на посаді, що стали підставою для перевірки комісією НАК «Надра України.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права, які судом вірно застосовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що інформація, викладена ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за своїм змістом свідчить про конкретні факти начебто його протиправних, неетичних, непрофесійних дій та неправдивих обіцянок щодо залучення інвесторів та покращення фінансового стану підприємства, які ОСОБА_2 вважає негативними, образливими і такими, що дійсно порушують честь, гідність і ділову репутацію не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом зважаючи на викладені вище обставини.

Доводи заявника про те, що звинувачення його у «…намірі знищити ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», здати все обладнання в металобрухт, розпродати всі ліквідні активи…» не є оціночним судженням, оскільки йдеться не про ставлення до дій, а конкретне звинувачення, що носить характер негативної інформації та наклепу, є помилковими, оскільки зазначена у зверненні інформація стосується публічної особи, критика якої є значно ширшою, і стосується суспільного інтересу подальшої діяльності ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафгогазгеологія». Свобода вираження поглядів у вигляді критики працівниками керівника державного підприємства, у жодному разі не може бути обмежена з огляду на посаду директора і за висловлювання критики та емоційних переживань працівники не можуть нести цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування позивачеві моральної шкоди, на чому ОСОБА_2 безпідставно наполягає.

Незгода заявника з відмовою у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено у матеріалах справи доказів, які б достовірно і безсумнівно підтвердили доводи заявника про те, що внаслідок вищевказаного звернення від 27 червня 2016 року спричинено шкоду його, позивача, честі, гідності та діловій репутації.

Оскільки не знайшло своє підтвердження поширення недостовірної інформації, яка порочить честь та гідність та ділову репутацію позивача, що призвело б до моральних страждань ОСОБА_2, то у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди судом першої інстанції відмовлено правильно.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.375 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:Судді:

Повний текст постанови складено 27 лютого 2018 року.