Справа 556/392/18
Номер провадження 2-о/556/20/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2018 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Ромейківська сільська рада Володимирецького району про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 зацікавлена особа Ромейківська сільська рада Володимирецького району із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця народилася 19.08.1964 року в с.Ромейки, Володимирецького району Рівненської області. Після закінчення Ромейківської середньої школи, вступила на навчання до Рівненського педагогічного інституту. Під час канікул у Рівненському педагогічному інституті ОСОБА_1 проживала з батьками в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

На даний час при оформленні документів у звязку з виходом на пенсію, на підставі Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування було виявлено, що немає підтвердження того що заявниця дійсно з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На усне звернення заявниці до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі їй порекомендували звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У звязку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд заяви проводити у її відсутності.

Представник зацікавленої особи Ромейківської сільської рада Володимирецького району Рівненської області в судове засідання не зявився, але надали суду заяву в якій просили розгляд заяви проводити у відсутності їх представника.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 народилася 19.08.1964 року в с.Ромейки, Володимирецького району Рівненської області. Після закінчення Ромейківської середньої школи, вступила на навчання до Рівненського педагогічного інституту. Під час канікул у Рівненському педагогічному інституті ОСОБА_1 проживала з батьками в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області без реєстрації.

У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Також судом встановлено, що при оформленні документів у звязку з виходом на пенсію, на підставі Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування заявницею було виявлено, що немає підтвердження того що вона дійсно з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звернувшись до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі з усною заявою з даними обставинами їй порекомендували звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації заявниці в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області в період з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала в зазначеному населеному пункті в зазначений період.

Отже, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення заявленого факту.

Із довідки №12 від 04.04.2018 року виданої виконкомом Ромейківської сільської ради Володимирецького району вбачається, що заявниця ОСОБА_1 проживала без реєстрації у зоні гарантованого добровільного відселення разом із своїми батьками в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області в період з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року.

Також згідно погосподарської книги Ромейківської сільської ради, копія якої була оглянута в судовому засіданні та долучена до матеріалів справи, підтверджено, що ОСОБА_1 проживала разом із своїми батьками в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області в період з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року.

А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці ОСОБА_1 в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області в період з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року.

За таких обставин, оскільки встановлення факту проживання має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії, суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_1 в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області в період з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 200, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в с.Ромейки Володимирецького району Рівненської області в період з 12.06.1986 року по 28.08.1986 року, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В.Закревський