Провадження 2/127/7042/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

провівши підготовче судове засідання в м. Вінниці у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» позов мотивував тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт № б/н від 14.03.2016 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 17 390,06 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та Правилами, Тарифами, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджено його підписом у заяві. При укладенні даного договору сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання.

Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобовязання і не погасив борг, тому станом на 31.08.2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 16 386,15 грн. Дана сума складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом 41,43 грн. та штрафу 16 344,72 грн., відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Позивач просив стягнути дану суму з відповідача.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності (а.с. 38). Позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що дійсно уклав із банком кредитний договір, який не виконав остаточно, оскільки тимчасово виїжджав з міста і не мав заробітку. До травня 2018 року зобов`язався погасити борг.

Оскільки відповідач визнав позов в підготовчому судовому засіданні, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, на підставі ст.ст. 200, 206, 207 ЦПК України суд ухвалив рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 14.03.2016 року ОСОБА_2 отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 17 390,06 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та Правилами, Тарифами, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджено його підписом у заяві (а.с. 5, 6).

Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток передбачено, що згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні боржником строків погашення заборгованості, зазначених у цій Генеральній угоді, більш ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Боржник сплачує банку штраф у розмірі 16 344,72 грн.

Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобовязань, суму боргу по кредиту не повернув.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до наданого розрахунку, з яким погодився відповідач, заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором від 14.03.2016 року №б/н станом на 31.08.2017 року становить 16 386,15 грн. Дана сума складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом 41,43 грн. та штрафу 16 344,72 грн., відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (а.с. 4).

Станом на день розгляду справи заборгованість по кредитному договору від 14.03.2016 року №б/н відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу 16 386,15 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 600 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 13.11.2017 року (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 526, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 200, 206, 207, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Вінниця, вул.Острозького, 23/27) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (, рах.№ 3111, МФО 305299, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д) заборгованість за Генеральною угодою від 14.03.2016 року, яка виникла станом на 31.08.2017 року, в сумі 16 386,15 грн. та судові витрати судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Суддя