Справа № 461/8417/17
Провадження № 2/461/371/18
УХВАЛА

21.02.2018 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання кредитного договору та додаткової угоди недійсними

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним кредитний договір №KF 47127 від 15.02.2008 року та додаткову угоду від 31.03.2009 року до кредитного договору №4 від 18.02.2007 року, укладені між ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕс Банк» у зв'язку з укладенням їх під впливом обману зі сторони банку.

Позивач у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про призначення судової економічної експертизи з підстав, що предметом позову є визнання кредитного договору та додаткової угоди недійсними. З метою зясування обставин, що мають значення для обєктивного та справедливого розгляду справи вважає за необхідне призначити у справі судову економічну експертизу, оскільки таке потребує спеціальних знань. Проведення експертизи просить доручити ТзОВ «Судово-експертне бюро України». На вирішення експертизи поставити наступні питання: чи відповідає розрахунок заборгованості за кредитним договором з додатками, умовам кредитного договору № KF 47127 від 15.02.2008 року з додатками та розрахунковим первинним документам щодо видачі та погашення кредиту?; яким є абсолютне значення подорожчання кредиту за кредитним договором №KF 47127 від 15.02.2008 року на момент укладення договору з урахуванням додатків до нього та чи відповідає воно абсолютному значенню подорожчання кредиту, яке визначено у додатку №1 до кредитного договору №KF 47127 від 15.02.2008 року про розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту?; яким є реальна процентна ставка (у процентах річних) за кредитним договором на момент укладення договору з урахуванням додатків до нього, та чи відповідає вона абсолютному значенню подорожчання кредиту, яке визначено у додатку №1 до кредитного договору №KF 47127 від 15.02.2008 року про розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту? Просить клопотання задоволити.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні клопотання позивача підтримав, просив таке задоволити.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача проти задоволення даного клопотання заперечив. Зокрема, зазначив, що подане клопотання не обґрунтоване та не надано іншого розрахунку для того, щоб була обєктивна можливість встановити, чи є необхідність у призначення експертизи у даній справі. Просить у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заявленого клопотання про призначення судової економічної експертизи необхідно відмовити, виходячи із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Відповідно до статей 7, 8 Закону України «Про судову експертизу» та з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості судових експертиз, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року за №53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України 26 грудня 2012 року №1950/5) затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до п.127 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №144/5, економічна експертиза включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

Як передбачено у пунктах 128-130 вказаних рекомендацій, економічна експертиза також може бути призначена для дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій та дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

Згідно п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання кредитного договору та додаткової угоди недійсними.

У свою чергу, позивач просить призначити у справі судову економічну експертизу, однак таке клопотання не обґрунтоване, у ньому не зазначено, які розбіжності в розрахунках по сплаті кредиту необхідно усунути під час проведення відповідної експертизи.

Окрім того, суд зазначає, що позивачем та його представником не надано суду власного розрахунку заборгованості за оскаржуваним кредитним договором, який позивач вважає правильним.

З врахуванням вищезазначеного та предмету і підстав заявлених вимог, сторона позивача не була позбавлена можливості скористуватися правом, передбаченим ст.106 ЦПК України, та подати до суду висновок експерта, складений на її замовлення, а проведення заявленої експертизи заперечується іншою стороною і до переліку обов'язкового призначення експертизи, заявлена позивачем не входить.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання позивача про проведення судової економічної експертизи необхідно відмовити.

Разом з тим, суд розяснює право позивачу та його представнику, що у разі необхідності та усунення вищевказаних підстав, які слугували для відмови у задоволенні клопотання такі не позбавлені права повторно звертатися з клопотанням про призначення судової економічної експертизи.

Керуючись ст.ст.103-104, 113, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Зубачик Н.Б.