Справа № 159/2252/16-ц
Провадження № 6/159/56/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Гусар Т.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представника заінтересованої

особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про вселення в житлове приміщення, постановлено вселити ОСОБА_2 в житлове приміщення в будинку № 68, який розташований по вул. Шевченка в м. Ковелі Волинської області та стягнути з відповідачів в користь позивача 551,20 грн. судового збору в рівних долях.

Заявник зазначає, що в рішенні суду не було зазначено, в яку саме кімнату має вселитись позивач.

Зазначене рішення було виконано примусово в повному об'ємі, про що було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Зокрема, ОСОБА_2 був вселений в житлове приміщення, йому було вручено ключі від будинку. Судовий збір було стягнуто в користь ОСОБА_2 в повному об'ємі з ОСОБА_5 яка є співвласником зазначеного вище будинку та відповідачем у справі.

Таким чином, заявник вважає, що підстав для повторно вселення ОСОБА_2 в житловий будинок немає. Проте, ОСОБА_2, недобросовісно користуючись своїми процесуальними правами, повторно звернувся до Ковельського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення про його вселення.

Зокрема, 18.08.2018 року заявник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження щодо вселення ОСОБА_2 в теж саме житлове приміщення на підставі того ж судового рішення.

Заявник вважає, що оскільки зазначене вище судове рішення вже було виконано в повному обсязі, а у виконавчому листі не зазначено, в якій саме частині заявник має виконати це рішення суду, то виконавчий лист, виданий на підставі цього судового рішення, в якому заявник зазначений боржником, не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву ОСОБА_4 підтримала повністю з підстав, вказаних в заяві. Вказувала, що ОСОБА_7, як стягувач за виконавчим листом, недобросовісно користується своїми процесуальними правами, рішення суду про його вселення виконано в повному обсязі, а тому виконавчий лист, в якому ОСОБА_4 зазначений боржником, є таким, що не підлягає виконанню. Просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вказував, що після вселення його в спірний житловий будинок, ОСОБА_4 почав чинити перешкоди, а тому він був в змушений звернутись до Ковельського МРВ ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження про його примусове вселення. Просив відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки на даний час він не має змоги користуватись житловим приміщеням, в яке він вселений на підставі рішення суду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви не визнав та зазначив, що на виконання зазначеного рішення суду було дійсно видано три виконавчих листи про вселення ОСОБА_2 в житловий будинок. Останній звернувся до Ковельського МРВ ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню цих виконавчих листів, однак працівниками цього відділу йому було рекомендовано відкрити виконавче провадження лише по одному виконавчому листу, де боржником зазначена ОСОБА_5, оскільки при відкритті виконавчого провадження по всіх трьох виконавчих листах йому було необхідно сплатити авансовий внесок в значній сумі. Таким чином було відкрито виконавче провадження лише на підставі одного виконавчого листа, яке, в подальшому було закінчено в зв'язку з повним виконанням судового рішення. Однак, оскільки ОСОБА_4 в подальшому почав чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному користуванні житловим приміщенням, останній був змушений повторно звернутись до органу державної виконавчої служби про повторне вселення в житлове приміщення, надавши при цьому виконавчий лист, де боржником зазначено ОСОБА_4 В зв'язку з наведеними обставинами, просив відмовити в задоволенні даної заяви.

Представник Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_8 при вирішенні даної заяви покладався на розсуд суду, однак зазначив, що стягувач в даному випадку має право на звернення до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі іншого виконавчого листа в тій же справі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи за вказаною заявою та матеріали цивільної справи № 159/2252/16-ц, оглянувши матеріали виконавчих проваджень, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даної заяви.

Так, судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5А, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про вселення в житлове приміщення вирішено вселити ОСОБА_2 в житлове приміщення в будинку № 68, який розташований по вул. Шевченка в м. Ковелі Волинської області та стягнути з ОСОБА_5А, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору в рівних долях /а.с. 249-250/.

На виконання вказаного рішення суду видано відповідні виконавчі листи, що підтверджується матеріалами справи /а.с. 259, 262, 263/ та не заперечується учасниками справи.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_2 від 14.12.2017 року, останній пред'явив до Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області зазначені виконавчі листи, де боржниками зазначено ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9

В той же час, в судом встановлено, що виконавче провадження було відкрито лише по примусовому виконанню виконавчого листа про вселення ОСОБА_2, в якому боржником є ОСОБА_5

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.07.2018 року, винесеної головним державним виконавцем Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_8, рішення Ковельського міськрайонного суду про вселення ОСОБА_2 виконано в повному обсязі.

Повне виконання зазначеного рішення суду підтверджується й актом державного виконавця Голярчука О.О. від 09.07.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечив зазначених обставин та підтвердив те, що 09.07.2018 року він дійсно був вселений до спірного житлового приміщення, отримав ключі від цього приміщення, а державним виконавцем було роз'яснено всім учасникам виконавчої дії наслідки його вселення.

Як вбачається з резолютивної частини судового рішення про вселення ОСОБА_2, конкретно визначеного обов'язку кожного боржника щодо вселення стягувача (чи які конкретні дії має вчинити кожен з боржників щодо вселення) не встановлено.

Аналізуючи зазначені обставини, суд констатує, що рішення Ковельського міськрайонного суду від 13.02.2018 року було виконано в повному обсязі 09.07.2018 року, стягувача було вселено в житлове приміщення.

В той же час, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018 року, винесеної старшим державним виконавцем Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_10, відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 15.11.2018 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області, про вселення ОСОБА_2 в житлове приміщення в будинку № 68, який розташований по вул. Шевченка в місті Ковель Волинської області. Боржником за вказаним виконавчим документом є ОСОБА_4

Як встановлено в судовому засіданні, на час розгляду даної заяви, виконавче провадження не завершено.

Повторне виконання одного й того ж судового рішення про вселення стягувача не передбачено нормами ЗУ "Про виконавче провадження", крім випадку, передбаченого ч. 6 ст. 67 цього Закону. Проте, в даному випадку, положення цієї статті не можуть бути застосовані шляхом подання до примусового виконання виконавчого листа, в якому боржником є інша особа.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З огляду на встановлені судом обставини та на зазначені правові норми, суд вважає, що обов'язок боржника ОСОБА_4 на даний час відсутній повністю у зв'язку з його добровільним виконанням іншою особою ОСОБА_5, а тому виконавчий лист, в якому ОСОБА_4 зазначений боржником слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 432 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий 15.11.2017 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області в справі № 159/2252/16-ц (провадження № 2/159/23/17) щодо боржника ОСОБА_4, про вселення ОСОБА_2 в житлове приміщення у будинку № 68, який розташований по вулиці Шевченка в місті Ковелі Волинської області.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 листопада 2018 року.

Головуючий ОСОБА_11