Номер провадження 2/754/2474/18
17 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КМЦЗ підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в Деснянському районному центрі зайнятості з 31.10.2016 року по 19.05.2017 року був зареєстрований ОСОБА_1, як такий, що шукає роботу.
31.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з проханням направити його на курси «Водій тролейбуса».
Наказом КП «Київпастранс» від 25.04.2017 року № 45-у ОСОБА_1 був відрахований з 25.04.2017 року у зв'язку з закінченням навчання.
Наказом Деснянського РЦЗ від 19.05.2017 р. № НТ 170519 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.04.2017 року та припинено реєстрацію безробітного з 19.05.2017 року у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 14 робочих днів з дня закінчення професійного навчання за направленням центру зайнятості.
В результаті проведеної перевірки КМЦЗ виявлено, що відповідач у період перебування на обліку в центрі зайнятості, 02.03.2017 року зареєструвався, як фізична особа-підприємець, про що складено Акт № 27 від 07.06.2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно ч 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Пунктом 3 розділу VI Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 15.06.2015 року № 613, допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць. Період, за який здійснюється поточне нарахування допомоги по безробіттю, обмежується датою, що передує дню останнього відвідування безробітним центру зайнятості, де він зареєстрований. Остаточний розрахунок виплат допомоги по безробіттю здійснюється з урахуванням рішення про припинення виплат і включає нарахування за останній день відвідування центру зайнятості, що входить до визначеного періоду виплати.
Відповідачу Деснянським РЦЗ було направлено повідомлення від 03.08.2017 р. № 23-2678, щодо необхідності повернення коштів, які ОСОБА_1 отримав, як допомогу по безробіттю. Вимога останнім залишена поза увагою.
Як зазначив представник позивача та підтверджується матеріалами справи допомога по безробіттю за період з 02.03.2017 року по 25.04.2017 року становить 5 037, 81 грн., вартість навчання становить 4 729, 13 грн., а в загалом - 9 766, 94 грн., які відповідач отримав безпідставно, оскільки 02.03.2017 року зареєстрував ФОП.
Крім того, згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З вищезазначених норм слідує, що суди повинні належним чином обґрунтовувати свої рішення.
Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.
Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості підлягають задоволенню, як підставні, обґрунтовані та доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1 762,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» -
Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти в розмірі 9 766, 94 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 762 гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: