Справа № 710/192/18
Провадження № 6/710/6/18
УХВАЛА

22.02.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола подання головного державного виконавця Звенигородського МРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Трембовецького Р.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним державним виконавцем Звенигородського МРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Трембовецьким Р.В. подано до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа, яке мотивоване тим, що на виконанні знаходиться виконавчий лист №2/710/400/2014 від 19.12.2014, виданий Шполянським районним судом Черкаської області, про стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 65286,17 грн. Станом на день подачі подання ОСОБА_1 так і не виконав свої зобов'язання перед ПАТ «Кредобанк» та ухиляється від їх виконання. Тому державний виконавець і звернувся до суду з даним поданням.

В судове засідання державний виконавець не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати подання без його участі, подання просив задовольнити.

Суд вважає, що подання не підлягає до задоволення на підставі наступного.

04.02.2015 Шполянським районним судом Черкаської області було видано виконавчого листа №2/710/1072/2014, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6281,70 грн. та судового збору, а всього стягнути 6525,30 грн.

24.03.2015 на виконання вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем відділу ДВС Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №47003348 від 24.03.2015.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику ОСОБА_1 24.03.2015.

24.03.2015 головний державний виконавець відділу ДВС Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_2 викликав боржника ОСОБА_1 зявитись до державного виконавця для сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

23.11.2015 в.о. начальника відділу ДВС Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_3 виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони а його відчуження по виконавчому провадженню №48866182, якою наклав арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, та заборонив здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржникові, лише в межах суми боргу.

Зазначена постанова була надіслана боржнику ОСОБА_1, однак дата на супровідному листі про надсилання постанови про арешт майна не вказана.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №48424814 від 26.11.2015, сформованою в.о. начальника відділу ДВС Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_3, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири, житловою площею 23,3 м2, розташованої за адреосю АДРЕСА_1.

06.11.2017 головним державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 було прийнято до виконання виконавче провадження №48866182 з примусового виконання виконавчого листа №2/710/400/2014 від 19.12.2014, виданого Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 65286,17 грн.

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру 7143 регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області №31/23/43вих-2497 від 16.11.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно з відповіддю № від 06.11.2017 на запит №32589212 від 11.07.2017 та відповіддю № від 18.07.2017 на запит №29459643 від 06.11.2017 в Пенсійному фонді України інформацію про ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, серед осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи, про останнє місце роботи, та серед осіб-боржників, які отримують пенсії, не знайдено.

Відповідно до відповіді № від 06.11.2017 на запит №32589211 від 06.11.2017 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, щодо ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, інформації не знайдено.

Згідно з відповіддю № від 07.11.2017 на запит №32589216 від 06.11.2017 до Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб про ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, інформація відсутня.

Відповідно до відповіді № від 07.11.2017 на запит №32589215 від 06.11.2017 у Державній фіскальній службі України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами/підприємцями, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, платник податків з таким податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п.19 ч.2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 4 листа Верховного Суду України від 01.01.2017 « Узагальнення судової практика щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України» за змістом ч. 1 ст. 31, ст. 47 Закону N 606-XIV боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного виконавця має бути долучено копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо), а також опис документів виконавчого провадження.

В матеріалах подання наявна постанова державного виконавця про прийняття виконавчого провадження, на підставі якої діє головний державний виконавець Звенигородського МРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Трембовецький Р.В.. Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що ця постанова справді була надіслана боржнику.

Відповідно до ч. 11 листа Верховного Суду України від 01.01.2017 « Узагальнення судової практика щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України» ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2017 Європейський суд з прав людини зазначив, що «…национальные власти обязаны обеспечить, чтобы вмешательство в право лица на выезд из страны, изначально и в ходе его продления, было оправданно и соразмерно с учетом обстоятельств. Они не должны продлевать меры, ограничивающие свободу передвижения лица, на долгие сроки без регулярного пересмотра их обоснованности. Суд согласен с властями, что с целью выполнения требований статьи 6 и статьи 1 Протокола №1 государственные власти обязаны предоставлять необходимую помощь кредитору в исполнении судебных решений против частных лиц. Такая помощь может быть предоставлена, например, через службу судебных приставов или процедуру банкротства (см. "Анохин против ОСОБА_3" (Anokhin v. Russia) (dec.), 31мая 2007 г.). Тем не менее, Суд считает, что меры, принятые для предоставления такой помощи, так как они вмешиваются в права, защищаемые статьей 2 Протокола Хр4, должны быть необходимыми в демократическом обществе…Власти привели ряд причин, которые, по их мнению, обосновывают применение ограничений на выезд в отношении заявителя. В частности, они утверждали, что ограничения были применены к заявителю, так как он добровольно не выплатил задолженность по судебному решению; все остальные меры оказались недостаточными, по большей части по вине заявителя….Ограничения на перемещение не могут налагаться автоматически за неуплату долга по судебному решению, а только тогда, когда установлено, что такая мера необходима с учетом обстоятельств дела».

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державний виконавець не надав суду доказів того, що ОСОБА_1 може виїхати за кордон.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 258-261, 441, п.31 ч.1 ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Шполянський районний суд Черкаської області до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_5