АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/784/17 22-ц/774/199/К/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 184/784/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

позивач: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року, яке постановлено суддею Коваль А.М. у місті Покров, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення державних коштів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказало, що ОСОБА_1 17.11.2014 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради (далі - УПСЗН) із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

06.01.2015 року УПСЗН було прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як переміщеним особам на проживання, починаючи з 17.11.014 року в загальному розмірі 1768,00 грн.

Згідно отриманої УПСЗН інформації було виявлено факт внесення ОСОБА_1 в заяву неправдивих відомостей стосовно нерухомого майна, що перебуває у власності сім'ї та встановлено, що дружиною відповідача - ОСОБА_2 06.01.2015 року за нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1, в порушення п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, свідомо приховав інформацію про те, що його дружина є власником житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_2, шляхом не зазначення у своїй заяві на отримання грошової допомоги факту наявності даної квартири, її місцезнаходження, чим завдав матеріальної шкоди державному бюджету, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь УПСЗН вартість надміру виплаченої адресної допомоги в розмірі 42314,13 грн.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року позов Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення державних коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради кошти в сумі 42314 грн. 13 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1600,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи. Зокрема вважає, що належні та допустимі докази в підтвердження його обізнаності про придбання ОСОБА_3 квартири в матеріалах справи відсутні, оскільки судом не досліджувалися ані оригінал договору купівлі-продажу квартири від 06.01.2015 року, ані його заява від 06.01.2015 року про згоду на укладення такого договору. З цих підстав вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що йому особисто відомо про наявність у власності членів його родини квартири за адресою: АДРЕСА_2 та задовольнив позов УПСЗН. Крім того, вказав на те, що судом не встановлено, що ОСОБА_2 є його дружиною.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 взяті на облік Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради як внутрішньо переміщені особи, які перемістилися з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції), що підтверджується довідками від 17.11.2014 року № НОМЕР_1,№ НОМЕР_2 (а.с. 20, 21).

17.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН із заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, членам його сім'ї, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.3).

Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради ОСОБА_1 була призначена допомога переміщеним особам на проживання двох членів сім'ї в розмірі 1768,00 грн., починаючи з 17.11.2014 року (а.с. 3, 7).

В наступному ОСОБА_1 повторно звертався до УПСЗН з заявами № 240 від 20.05.2015 року, № 1694 від 19.11.2015 року, № 843 від 19.05.2016 року та № 3708 від 19.11.2016 року, на підставі яких були прийняті відповідні рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 04.06.2015 року, 04.01.2016 року, 15.06.2016 року та 02.12.2016 року відповідно у розмірі - 884 грн. 00 коп. на місяць на ОСОБА_1 та 884 грн. 00 коп. на місяць на ОСОБА_2, що у сукупному розмірі на обох складає 1768 грн. 00 коп. на місяць. (а.с. 3а-6, 8-12).

27 лютого 2017 року засіданням робочої групи по здійсненню контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам м. Покров ОСОБА_1 було припинено виплату щомісячної адресної допомоги (а.с. 16).

За період з лютого 2015 року по січень 2017 року ОСОБА_1 була призначена та виплачена адресна допомога в загальній сумі 42314,13 грн., з повідомленням про повернення якої УПСЗН звернулося до відповідача, який в добровільному порядку її не повернув. (а.с. 17, 18).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту призначення та виплати адресної допомоги ОСОБА_1 за період з лютого 2015 року по січень 2017 року включно без законних на те правових підстав, оскільки відповідач, якому було відомо про придбання у власність членом його сім'ї - дружиною ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_2, не повідомив цих відомостей УПСЗН в законом встановленому порядку.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку встановлена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому п. 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та населені пункти.

Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з заявами № 240 від 20.05.2015 року, № 1694 від 19.11.2015 року, № 843 від 19.05.2016 року та № 3708 від 19.11.2016 року про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на сплату житлово-комунальних послуг, відповідач зазначив, що у членів його сім'ї відсутнє будь-яке житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. При цьому, ОСОБА_1 був попереджений, що подана ним інформація може бути перевірена органами соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а.с. 3а-6).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності № 32067726 від 06.01.2015 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, площею 41,97 кв.м., житловою площею 26,69 кв.м. Право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий № 14 від 06.01.2015 року (а.с. 15).

Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу квартири від 06.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського нотаріального округу Бойко Л.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 14, чоловік покупця згоден на укладання договору, що підтверджується відповідною заявою засвідченою нотаріально 06.01.2015 року за реєстровим номером № 13 (а.с. 14,98,99).

Отже, встановивши, що ОСОБА_1, в порушення п. 11 Порядку не виконав свого обов'язку та не повідомив позивача про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин - придбання членом його сім'ї ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_2, вказавши в поданих ним заявах про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на сплату житлово-комунальних послуг недостовірну інформацію щодо відсутності у членів його сім'ї будь-якого житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставне отримання адресної допомоги відповідачем на сім'ю з двох чоловік за період з лютого 2015 року по січень 2017 року включно та наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність факту його обізнаності про наявність у членів його сім'ї житла, що спростовується дослідженими судом першої інстанції доказами: договором купівлі-продажу квартири від 06.01.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності № 32067726 від 06.01.2015 року, яким надана правова оцінка в ухваленому рішенні й які неналежними та недопустимими доказами судом не визнавалися й відповідачем не спростовані.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі про відсутність доказів на те, що ОСОБА_2 є його дружиною, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки остання є перш за все членом його сім'ї, що останнім не спростовано, як і не надано доказів в спростування того, що ОСОБА_2 не є його дружиною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді