Провадження№2/235/159/18
Справа №235/6206/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної ради в м. Донецьк про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 районної ради в м. Донецьк про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 25.02.2017 року помер її син. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 34/100 частини квартири № 70, розташованої в будинку № 3 по вул. Висоцького в м. Донецьк. Вказана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 9213 від 04.10.1996 року, зареєстрованого в Донецькому БТІ, реєстраційний № 6/10-1436. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з неможливістю надати довідку про реєстрацію права власності в БТІ до 01.01.2013 року. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер 25.02.2017 року, у вигляді 34/100 частини квартири, що розташована за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Висоцького, 3/70.

В судове засідання позивачка не зявилась, просила справу слухати без участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районна рада в м. Донецьк в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі ст. 282 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про день і час слухання справи не зявився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, та не подав відзив, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 лютого 2017 року помер син позивачки ОСОБА_3 ( а. с. 15, 55)

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 34/100 частини квартири, що розташована за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Висоцького, 3/70 ( а. с. 22).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2017 року за № 941/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 25.02.2017 року ОСОБА_3 на 34/100 частин нерухомого майна, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Висоцького, 3/70 у звязку з тим, що право власності виникло у померлого до 01.01.2013 року та майно знаходиться на тимчасово окупованій території, тому неможливо підтвердити реєстрацію права власності.( а. с. 30).

Як вбачається з матеріалів справи, квартира що розташована за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Висоцького, 3/70, належить на праві власності ОСОБА_1 - 66%, ОСОБА_3 34% , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на квартиру за № 9313 від 04.10.1996 року, зареєстрованого в БТІ та записано в реєстрову книгу за № 6/10-1436 ( а.с. 22), свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2013 року ( а.с. 16,17, 23).

Свідоцтво про право власності на квартиру за № 9313 від 04.10.1996 року зареєстровано к КП БТІ в м. Донецьк, про що здійснено відповідний запис ( а.с. 22).

Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця за адресою : м. Донецьк, вул. Висоцького, 3/70, значаться зареєстрованими та проживали ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 ( а.с. 21).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи, що після смерті ОСОБА_3М . його мати ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті за вищевказаною адресою та звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважається що остання прийняла спадщину у встановленому законом порядку у вигляді 34/100 частини квартири, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Висоцького, 3/70.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7.02.2014 року "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням встановленого, суд вважає, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 і відсутність довідки з КП БТІ про реєстрацію права власності до 01.01.2013 року за ОСОБА_3 на 34/100 частину квартири, враховуючи при цьому наявність вищезазначених правовстановлюючих документів з відміткою про реєстрацію в КП БТІ, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не є підставою для відмови у визнанні права власності за позивачкою на спадщину на зазначену частку об»єкту нерухомості.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину право власності на 34/100 частину квартири в порядку спадкування за законом підлягає визнанню за позивачкою в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 1218,1268, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», , ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно у вигляді 34/100 квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, який помер 25.02.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: