Справа № 673/921/16-ц
Провадження № 2/673/6/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представника відповідача - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, вказавши, що 14.06.2005 року помер її колишній чоловік ОСОБА_8, після смерті якого залишилося спадкове майно. Спадкоємцями до майна померлого за законом є позивачка та їхні спільні діти ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відповідачі по справі, а також був батько померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_9, котрий помер 02.11.2007 року. Всі вказані спадкоємці, в тому числі ОСОБА_9, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8, подавши відповідні заяви до нотаріуса, та отримали свідоцтва на частину спадкового майна.

В обґрунтування позову позивачка стверджує, що за час перебування її в шлюбі з ОСОБА_8, а саме в період з 21.09.1991 року по 15.11.2004 року, ними за спільні кошти було придбане нерухоме майно, а саме: кафе-магазин, площею 111,4 кв.м., яке знаходиться по вул. Миру, 126 в м. Деражня Хмельницької області; майновий комплекс «Сушарка», який складається із прохідної, позначеної літерою «Б», розміром 7,2 кв.м., контори «В», площею 63,1 кв.м., складу «Г», площею 299,1 кв.м., свинарника «Д», площею 602,9 кв.м., насосної «Ж», площею 10,8 кв.м., конюшні «З», площею 21,0 кв.м., шлакового складу «К», площею 262,9 кв.м., які розташовані по вул. Миру, 93 в смт. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області; 85/100 частин нежитлової будівлі, тарного складу, а саме прохідної «Б», площею 33,8 кв.м., тарного цеху «В», площею 223,9 кв.м., пилорами «Г», площею 90,2 кв.м., цегляної артезіанської свердловини «№-1», площею 27,8 кв.м.,

цегляної артезіанської свердловини «№-2», площею 32,4 кв.м., які знаходяться по вул. Миру, 157/3 в м. Деражня Хмельницької області.

Однак після смерті ОСОБА_8 позивачка позбавлена можливості оформити свої права на належну їй 1/2 частку вказаного майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на таке майно втрачені, а тому вона просила визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного майна, як на частку у спільному майні подружжя.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, котрі є дітьми позивачки та померлого ОСОБА_8, позовні вимоги визнали, вважаючи їх обґрунтованими, та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, уповноваживши на представництво його інтересів під час розгляду даної справи в суді представника адвоката ОСОБА_6 Останній в судовому засіданні позову не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Так, він стверджує, що спірне нерухоме майно було придбане за рахунок особистих коштів відповідача ОСОБА_7, котрий є рідним братом померлого ОСОБА_8 та між якими було досягнуто згоди щодо придбання такого майна та оформлення права власності на нього, тобто таке майно не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, у звязку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, в ході розгляду справи відповідачем ОСОБА_7 та його представником було подано заяву про застосування строків позовної давності. Так, вони стверджують, що позивачка пропустила встановлений законодавством трирічний строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася ще 15.11.2004 року, після розірвання її шлюбу з ОСОБА_8, а до суду звернулася лише 15.07.2016 року. З огляду на те, що вимогу про поновлення вказаного строку позивачка не заявляла та жодних причин поважності пропуску такого строку вона не надала, відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

ОСОБА_10, який був залучений судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача згідно з ухвалою суду від 23.01.2017 року, в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як обєктивно встановлено судом та підтверджується наявною в матеріалах справи копією актового запису про одруження, позивачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Яцюк) 21.09.1991 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 у Деражнянському відділі РАЦСу, про що було складено актовий запис № 80.

Від даного шлюбу у них 22.12.1992 року народився син ОСОБА_5, а 30.08.1994 року син ОСОБА_4.

15.11.2004 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07.06.2004 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БВ № 082852, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області.

Разом із цим, як встановлено судом, під час перебування ОСОБА_8 та ОСОБА_2 у шлюбі, ними було набуте нерухоме майно.

Так, на підставі рішення виконкому Деражнянської міської Ради народних депутатів № 90/12 від 14.12.1999 року ОСОБА_4С було передано у власність кафе-магазин, площею 111,4 кв.м., який знаходиться по вул. Миру, 126 в м. Деражня Хмельницької області.

Крім того, відповідно до договорів купівлі-продажу від 25.12.2003 року ОСОБА_8 купив у Хмельницької обласної спілки споживчих товариств комплекс майновий «Сушарка», який знаходиться по вул. Миру, 93 в смт. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області, а також 85/100 частин нежитлової будівлі, тарного складу, а саме прохідної площею 33,8 кв.м., тарного цеху, площею 223,9 кв.м., пилорами, площею 90,2 кв.м., які знаходяться по вул. Миру 157/3 в м. Деражня Хмельницької області.

При цьому, свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Деражнянської міської ради 23.12.1999 року, та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданими Деражнянським ГМП «Інвентаризатор» 24.03.2004 року за № 3163087 та №3162708 ще до розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_8, підтверджується, що право власності на все вищевказане нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_8

14.06.2005 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією актового запису про смерть № 64, складеного Деражнянським відділом РАЦСу 15.06.2005 року.

Згідно з письмовими повідомленнями Першої Хмельницької державної нотаріальної контори № 90/02-14, № 91/02-14, № 92/02-14 від 07.06.2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину на нежитлову будівлю кафе-магазину, комплекс майновий «Сушарка» та 85/100 частини нежитлової будівлі тарного складу, а саме прохідної, тарного цеху, пилорами у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

Той факт, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно втрачені та вважаються недійсними, підтверджується оголошенням у газеті «Вісник Деражнянщини» № 29 від 14.07.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При розгляді даної справи судом враховується те, що спірне майно було придбане ОСОБА_8 14.12.1999 року та 25.12.2003 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України від 16.01.2003 року, а тому застосовуванню підлягають норми законодавства, як діяли на момент набуття права власності на спірне майно, а саме Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року та Кодекс про шлюб та сімю від 20.06.1969 року (далі - КпШС) у відповідних редакціях.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України.

За змістом ч.1 ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Як встановлено судом, спірне майно було нажите подружжям ОСОБА_8 за час їхнього шлюбу.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що таке майно було придбане за їхні з ОСОБА_8 спільні кошти, в тому числі за кошти, які надавали її батьки.

Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не спростовуються будь-якими іншими належними та допустимими доказами, а відповідачем ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення позову, на надано жодних доказів, які б вказували на те, що таке майно було придбане за його особисті кошти.

З огляду на наведене, суд вважає доведеним як факт набуття спірного майна під час шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_2, так і той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти подружжя, у звязку з чим приходить до висновку, що таке майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя та належало подружжю у рівних частках.

При цьому, з метою повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, судом було досліджено копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_8, заведеної Деражнянською державною нотаріальною конторою 22.09.2005 року за № 273/2005.

Із матеріалів спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняли його дружина ОСОБА_2, діти ОСОБА_5, ОСОБА_4, а також його батько ОСОБА_8, подавши у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини.

В подальшому, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.03.2006 року та від 10.08.2006 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 успадкували належні ОСОБА_8 грошові внески у відділенні банку.

Матеріалами спадкової справи також підтверджується, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину, виданих державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори 19.01.2017 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 успадкували по 1/3 частці від належної ОСОБА_8 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої по вул. Лісовій, 17 в м. Деражня Хмельницької області, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Тоді ж, 19.01.2017 року нотаріальною конторою було видано на імя позивачки ОСОБА_2, як пережившої колишньої дружини ОСОБА_8, свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, відповідно до якого ОСОБА_2 набула право власності на 1/2 частку вказаної присадибної земельної ділянки.

Крім того, судом було досліджено копію спадкової справи № 302/2008, заведеної Деражнянською державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_9, який помер 02.11.2007 року, з матеріалів якої не встановлено жодних обставин, які б вказували на необґрунтованість позовних вимог.

Наведене дає підстави суду зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку спірного майна, як майна, яке є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Разом із цим, судом враховується, що під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_7 було подано заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, в якій він стверджує, що перебіг позовної давності за позовними вимогами розпочався 15.11.2004 року, після розірвання шлюбу між позивачкою та ОСОБА_8

Судом критично оцінюються такі доводи відповідача, оскільки відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що позивачка дізналася про порушення свого права 07.06.2016 року, із письмових повідомлень нотаріального органу, а до суду із даним позовом вона звернулася 15.07.2016 року, строк звернення до суду нею не пропущений, у звязку з чим підстави для застосування щодо спірних правовідносин строку позовної давності відсутні.

Крім того, судом також приймається до уваги та обставина, що позивачка ОСОБА_2 заявила про свій намір оформити право власності на належну їй частку у спільному майні подружжя ще 09.12.2005 року, що підтверджується її письмовою заявою, наявною в матеріалах вищевказаної спадкової справи № 273/2005.

Таким чином, встановивши обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 ЦК України, ст. 22 КпШС, ст.ст. 81, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку майна, а саме: кафе-магазину, площею 111,4 кв.м., яке знаходиться по вул. Миру, 126 в м. Деражня Хмельницької області, майнового комплексу «Сушарка», який складається із прохідної, позначеної літерою «Б», розміром 7,2 кв.м., контори «В», площею 63,1 кв.м., складу «Г», площею 299,1 кв.м., свинарника «Д», площею 602,9 кв.м., насосної «Ж», площею 10,8 кв.м., конюшні «З», площею

21,0 кв.м., шлакового складу «К», площею 262,9 кв.м., які розташовані по вул. Миру, 93 в смт. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області; 85/100 частини нежитлової будівлі, тарного складу, а саме прохідної «Б», площею 33,8 кв.м., тарного цеху «В», площею 223,9 кв.м., пилорами «Г», площею 90,2 кв.м., цегляної артезіанської свердловини «№-1», площею 27,8 кв.м., цегляної артезіанської свердловини «№-2», площею 32,4 кв.м., які знаходяться під номером 157/3 по вулиці Миру в м. Деражня Хмельницької області, як на частку у спільному майні подружжя.

Складання повного рішення було відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи, у звязку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач ОСОБА_2, адреса проживання (реєстрації): 32200, м. Деражня, Деражнянський район Хмельницької області, вул. Заводська, 1, корпус «Б», кв. 51, паспорт серії НА № 45556785, виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 27.02.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1;

Відповідач №1 ОСОБА_5, адреса проживання (реєстрації): 32200, м. Деражня, Деражнянський район Хмельницької області, вул. Заводська, 1, корпус «Б», кв. 51, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, номер і серія паспорта невідомі;

Відповідач № 2 ОСОБА_4, адреса проживання (реєстрації): 32200, м. Деражня, Деражнянський район Хмельницької області, вул. Заводська, 1, корпус «Б», кв. 51, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, номер і серія паспорта невідомі;

Відповідач № 3 ОСОБА_7, адреса проживання (реєстрації): 32200, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер і серія паспорта невідомі.

Повне рішення складено 28.02.2018 року.

Суддя ОСОБА_11