Справа № 171/1019/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Апостолове справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в якому зазначив, що 23.08.2012 року відповідач звернувся до банку та підписав Заяву №б/н згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» додано до позовної заяви.

При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вказує, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.04.2018 року має заборгованість за кредитом у розмірі 39343,40 грн., яка складається з наступного: 14575,25 грн. тіло кредиту, 14269,28 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 8149,18 грн. нараховано пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1849,69 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

У відзиві відповідач виклав заперечення проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що з позивачем кредитний договір від 23.08.2012 року не укладав. Вважає, що у запропонованій йому до підписання заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не зазначено, яку кредитну послугу він просить надати, не вказано які саме грошові кошти він просить надати (валюта та її розмір) та яку саме банківську картку бажає отримати від банку, тобто відсутні істотні умови кредитного договору. Крім того, у відповідній графі заяви-анкети не зазначено бажаний кредитний ліміт по платіжним карткам. Таким чином, вважає, що не досяг згоди з позивачем щодо всіх умов договору, встановлена форма договору не дотримана, тому кредитний договір з позивачем не уклав. Зазначає, що від позивача отримував грошову суму в гривнях неодноразово з 2014 року по 2017 рік та здійснював повернення цих коштів банку. Також, вважає, що оскільки ним підписана лише заява-анкета, а «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не підписані, тому ці документи не можуть складати єдиний письмовий договір. Вважає вказану заяву-анкету універсальною, а не частиною кредитного договору, оскільки вона передбачена для укладення договорів про надання банківських послуг. В порушення «Умов та правил надання банківських послуг» в заяві-анкеті не вказаний вид банківської картки. «Умови та правила надання банківських послуг» в частині покладення на нього обовязку сплати відсотків за користування кредитом, пені та штрафу вважає такими, що на нього не розповсюджуються, оскільки він з ними не ознайомлювався та не підписував. Крім того, аналогічно не підписував «Тарифи Банку» та зобовязання зі сплати штрафу, пені та відсотків на себе не брав. Вважає, що кредитний договір між ним та банком у належній письмовій формі не укладений. (а.с.51-58).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що ОСОБА_2 підписав Заяву б/н від 23.08.2012 року згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказав, що форма кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем відповідає вимогам чинного законодавства, вказаний договір є договором приєднання. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» і це свідчить, що відповідач ознайомився та згодний з «Умовами та правилами надання банківських послуг», в тому числі з «Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам», розташованими на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. На підставі договору про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № 089430, ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач. Зазначає, що доказами в даній справі є копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача; виписка по рахунку; фото клієнта з карткою. Також належним та допустимим доказом вважає виписку по картковому рахунку, яка містить інформацію про рух коштів на балансовому рахунку відповідача; баланс станом на дату укладення договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком. Вказує, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Зазначає, що в заяві-анкеті клієнта визначена початкова сума кредитного ліміта, однак умовами договору визначено, що, що банк має в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт, а відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту. Вказує, що з виписки по рахунку, наданої банком видно, що відповідач погашав заборгованість за кредитним договором, однак не в повному обсязі, тому відповідачу нараховані штрафні санкції, свої зобовязання за кредитним договором він виконував належним чином до певного часу.(а.с.89-95).

У своєму запереченні відповідач зазначає, що при підписанні заяви-анкети від 23.08.2012 року «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не отримував, а також не отримував Памятку Клієнта. Вказаний позивачем спосіб укладання кредитного договору суперечить чинному законодавству. Вказує, що вказана у відповіді на відзив картка «Універсальна» немає ніякого відношення до заяви-анкети б/н від 23.08.2012 року На підставі вказаної у позові заяви він ніяких карток та кредитів у банку не отримував, доказів отримання ним кредитної картки на підставі зазначеного у позові договору банк не надав. У виписці по картковому рахунку вказаний рух коштів по відкритому йому рахунку з якого вбачається, що кошти йому надані до 23.08.2012 року і ці кошти не мають ніякого значення до підписаної ним заяви-анкети та кредитного договору від 23.08.2012 року. Основна картка та додаткові за вказаними ним номерами були повернуті банку наприкінці 2013 року з позитивним балансом по причині їх закінчення, остання дата 20.12.2013 року. Крім того, позивач не надав доказів відкриття за вказаним в позові кредитним договором карткового рахунку за № 089430. Відповідач визнає, що він отримав кредитну картку «Універсальна» та користувався грошима банку, однак вказану картку отримав ще у 2007 році і знімав їх ще до підписання заяви від 23.08.2012 року. Доказом підтвердження факту виконання умов кредитного договору може, на його думку, слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Заяву від 23.08.2012 року він підписав з метою уточнення у банку його анкетних даних. Працівник банку надала вказану заяву-анкету вже заповненою, він особисто нічого в ній не відмічав. Крім того, у графах анкети відсутні дані про виявлення бажання взяти кредит та про кредитні кошти (валюта, її розмір, вид банківської картки), а тому це є свідченням того, що вказана заява слугувала для поновлення анкетних даних. Також вказує, що не зрозумілими є підстави для вказаних позивачем умов кредитування. Доказів того, що позивач додав до позову саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», що діяли під час підписання анкети нема. Водночас, звертає увагу, що у п.1.1.7.58 «Умов та правил надання банківських послуг», доданих до позовної заяви йдеться про те, як клієнт зобовязаний діяти в звязку з анексією АР Крим, яка відбулася у 2014 році, тому додані позивачем «Умови та правила надання банківських послуг» не діяли на час підписання ним заяви-анкети у 2012 році. Вважає, що є всі підстави для відмови у позові.(а.с.111-120).

Ухвалою суду від 09.07.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року розгляд справи відкладено та визнано явку позивача обовязковою.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав обґрунтовуючи його доводами, викладеними у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Крім того пояснив, що ОСОБА_2 є клієнтом банку з 2005 року. У звязку з правовідносинами по кредиту, які виникли між позивачем та відповідачем останньому було відкрито наступні кредитні картки: 07.11.2005 року за № 188482 з терміном дії до 11/12; 16.10.2012 року за № 048263 з терміном дії до 10/16; 29.01.2014 року за № 057131 з терміном дії до 05/17; 29.01.2014 року за № 089430 з терміном дії до 01/16; 30.10.2014 року за №111327 з терміном дії до 04/18; 16.09.2016 року за № 095524 з терміном дії до 05/20. Пояснив, що на підставі договору про надання банківських послуг від 23.08.2012 року відповідачу ймовірно було відкрито картковий рахунок № 089430 від 29.01.2014 року. Кредитний ліміт позивач вправі змінювати самостійно, зазначення розміру кредитного ліміту у кредитному договорі (заяві-анкеті) не є обовязковим. Підписання заяви-анкети свідчить про приєднання відповідача до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку». Пояснив, що до позовної заяви в даній справі позивач додав «Умови та правила надання банківських послуг», які діяли на день подачі позову. Зазначив, що заборгованість у відповідача по кредитному договору від 23.08.2012 року виникла з 29.01.2014 року, що вбачається з розрахунку заборгованості доданого позивачем до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, обґрунтовуючи невизнання позову доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву та запереченні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, що є у матеріалах справи вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2012 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву №б/н відповідно до якої відповідач погодився, що дана заява разом з памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. У вказаній заяві зазначено, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді (а.с.8). До зазначеної заяви позивачем додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.9), а також Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.10-24).

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача вищевказані Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.10-24) надані в редакції, що діє станом на день подачі позовної заяви в даній справі (30.05.2018 р.).

Зі змісту вищезазначених Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що у п.1.1.7.58 йдеться про те, як клієнт зобовязаний діяти в звязку з анексією АР Крим, яка відбулася у 2014 році (а.с.17), що свідчить, що вказаний документ не був чинним станом на день підписання заяви-анкети відповідачем у 2012 році.

Як встановлено з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.08.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем заборгованість ОСОБА_2 за кредитом перед банком виникла з 29.01.2014 року (а.с.4-7).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що ОСОБА_2 було відкрито наступні кредитні картки: 07.11.2005 року за № 188482 з терміном дії до 11/12; 16.10.2012 року за № 048263 з терміном дії до 10/16; 29.01.2014 року за № 057131 з терміном дії до 05/17; 29.01.2014 року за № 089430 з терміном дії до 01/16; 30.10.2014 року за №111327 з терміном дії до 04/18; 16.09.2016 року за № 095524 з терміном дії до 05/20 (а.с.168).

Таким чином, картковий рахунок № 089430, на який посилається позивач у відповіді на відзив та зазначаючи, що рахунок відкрито відповідачу на підставі договору про надання банківських послуг від 23.08.2012 року, було відкрито 29.01.2014 року.

З наданої позивачем виписки по рахунку ОСОБА_2 з 01.08.2012 року по 13.09.2018 року (а.с.96-102) встановлено, що операції по картці № 089430 здійснюються з 22.03.2014 року.

З заяви ОСОБА_2 від 07.11.2005 року (а.с.167) та виписки по рахунку ОСОБА_2 з 01.11.2005 року по 11.10.2018 року (а.с.153-165) встановлено, що рахунок у банку відповідачу відкрито 29.11.2005 року та операції по рахунку відповідача здійснюються з грудня 2005 року.

Отже, позивачем надано виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 з зазначенням номерів основних карт договорів, проте представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити яке відношення вони мають до вказаного в позовній заяві договору, та яким чином ці договори були пролонговані в один кредитний договір.

У частині 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Таким чином, кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з тим, судом встановлено, що в анкеті-заяві ОСОБА_2 № б/н від 23 серпня 2012 року графа про кредитний ліміт по платіжній картці не заповнена.

Крім того, як встановлено до позовної заяви не додані Умови і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які діяли на день укладення кредитного договору від 23.08.2012 року, та з якими ознайомився відповідач в письмовій формі. Представник позивача не зміг пояснити чому картковий рахунок № 089430 на виконання кредитного договору було відкрито 29.01.2014 року, а не в серпні 2012 року після підписання відповідачем заяви-анкети від 23.08.2012 року. Водночас представник позивача підтвердив, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості по договору від 23.08.2012 року зроблено починаючи з 29.01.2014 року та висловив припущення, що до цього часу відповідач не мав заборгованості перед банком.

В суді відповідач не заперечував проти того, що він мав правовідносини з позивачем по іншим договорам, але заперечував факт укладення з банком вказаного в позовній заяві договору.

Таким чином, судом встановлено, що надані позивачем докази не підтверджують доводи позивача щодо укладення 23 серпня 2012 року між сторонами договору без номеру, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач суду не надав належних, допустимих та достатніх доказів.

За вищенаведених обставин та норм права суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення заборгованості - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20.11.2018 року.

СуддяОСОБА_4