КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3604/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява підписана представником позивача - ОСОБА_3

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції посилався на те, що до позовної заяви не додано документа, який підтверджує право ОСОБА_3 на підпис заяви від імені позивача.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як видно з матеріалів справи, позовна заява підписана 30 липня 2018 року представником АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю - ОСОБА_3 (а.с. 6).

На підтвердження повноважень представника (ОСОБА_3.) до позовної заяви додано копію довіреності № 9437-К-Н-О від 03 листопада 2017 року (а.с. 29). Вказана довіреність видана ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі виконуючого обов'язки голови правління ОСОБА_4.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції вказував, що до позовної заяви стороною позивача додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, є: керівник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 При цьому, до позовної заяви не додано жодного документа, який підтверджує право ОСОБА_4 підписувати довіреності він імені АТ КБ «ПриватБанк».

За правилами ст. 62 ЦПК України Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі:

1) закінчення строку довіреності;

2) скасування довіреності особою, яка її видала;

3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю;

4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність;

5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність;

6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків;

7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, керівник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та на яку послався суд першої інстанції, сформовано 14 червня 2018 року (а.с. 32).

Довіреність № 9437-К-Н-О від 03 листопада 2017 року, видана на ім'я ОСОБА_3, є чинною до 31 грудня 2018 року. Докази того, що вказана довіреність була відкликана (скасована) в матеріалах справи відсутні. Немає у матеріалах справи і доказів того, що у ОСОБА_4 не було повноважень на видачу довіреностей від імені АТ КБ «ПриватБанк».

Такі підстави, як реорганізація юридичної особи чи зміна керівника, чинним законодавством не визначені як підстави для припинення повноважень представника за довіреністю.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та дійшов передчасного висновку про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на підписання позовної зави від імені АТ КБ «ПриватБанк»

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»)

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко