П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Київ

Справа № 22-1387 Головуючий у1-й інстанції - Васильченко О.В.

Унікальний №758/14977/17 Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Територіальний сервісний центр 0741 регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 пред'явив позов в суд до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що укладений від його імені Договір купівлі-продажу від 12 лютого 2017 року автомобіля марки Porsche, моделі Panamera, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1: НОМЕР_3, ним не підписувався.

Разом з позовною заявою позивач подав до районного суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд: накласти арешт на транспортний засіб марки Porsche, моделі Panamera, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1: НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4; заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного транспортного засобу.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково.

Суд наклав арешт на автомобіль марки Porsche, моделі Panamera, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_4, відмовивши у забезпеченні позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного транспортного засобу.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить скасувати оскаржувану ухвалу (а.с.57-59).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просила суд відмовити у її задоволенні (а.с.138-140).

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, пояснення представників ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірний автомобіль суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту на автомобіль Porsche Panamera порушить право ОСОБА_4, як законної власниці, на розпорядження своїм майном, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Положеннями ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Видами забезпечення позову є, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту позовної заяви, ОСОБА_5 оспорює дійсність Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12 лютого 2016 року, згідно з яким відповідач набула право власності на автомобіль марки Porsche, моделі Panamera, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1: НОМЕР_3.

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно правомірності набуття відповідачем права власності на вищевказаний автомобіль.

Оскільки до вирішення цієї справи судом спірне майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що утруднить виконання можливого рішення про задоволення заявленого позову, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву позивача про забезпечення позову і наклав арешт на спірний автомобіль.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 лютого 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома