Провадження № 2/229/231/2018
РІШЕННЯ

іменем України

22 лютого 2018 року м. Дружківка

головуючого-судді Лопатко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Пивовара В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що з березня 2017 року спільне життя між сторонами припинено, вони мешкають за різними адресами, не ведуть спільного господарства, не мають спільних бажань для поновлення родини.

Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з дружиною.

В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище «Антипова».

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб тадослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається .

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 69 (свідоцтво про шлюб серії І-НО № 237949) (а.с.8).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серія І-НО № 351786, актовий запис № 431, проведений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 7).

Як зазначено в розясненнях в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам позивача.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню та застосування випробувального терміну для подружжя вбачається недоцільним.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає за необхідне залишити з матірю, бо питання про місце проживання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач по справі, наполягала на залишенні прізвища, яким іменувалась у шлюбі. Тому суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище « Антипова».

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 197, 206, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 ( який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «а» кв.25 РНОКПП 8) до ОСОБА_2 (яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт серія ВК № 831279 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 квітня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 69, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянином України та ОСОБА_1 лілією Едуардівною (дошлюбне прізвище "Чечіна"), ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянкою України, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «Антипова».

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя: Н. В. Лопатко