Справа № 510/1242/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської області) про позбавлення батьківських прав, -
В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Третя особа - Служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської області щодо позову заперечень, додаткових заяв не мала, просила про розгляд справи без участі її представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія рішення Сколівського районного суду Львівської області від 05.03.2015р. про розірвання шлюбу сторін; копія ухвали Сколівського райсуду від 15.07.2015р. про виправлення описки в судовому рішенні; копія витягу з наказу командира військової частини від 16.02.2015р. про вибуття позивачки у відрядження в район проведення АТО; копія довідки від 10.12.2014р. про участь позивачки в антитерористичній операції; копія довідки Сколівської міської ради про склад сім`ї позивачки; копія рішення Сколівської РДА від 30.10.2015р. про присвоєння прізвища дитині; копія розпорядження Сколівської РДА від 04.11.2015р.; копія відповіді Ренійської РДА від 17.03.2016р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши, що згідно записів у свідоцтві про народження дитини відповідач записаний його батьком, що фактично не відповідає дійсності з наступних підстав. Як зазначила позивачка, з 07.02.2014р. по 05.03.2015р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4 . Згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 05.03.2015р. шлюб між сторонами було розірвано. Оскільки дитина син ОСОБА_5 народився у позивачки до спливу 10 місяців після припинення шлюбу, його походження було визнано від сторін у справі та відповідно до ч.2 ст. 122 СК України батьками були записані: матір ОСОБА_1 ; батько ОСОБА_2 . Позивачка зазначає, що насправді, біологічним батьком її сина не є ОСОБА_2 , шлюбні відносини між ними фактично були припинені ще у листопаді 2014р., з 09.11.2014р. вона взагалі не мешкала за місцем реєстрації, оскільки перебувала у відрядженні в зоні проведення АТО в Україні.

Звернутися до суду із позовом про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позивачка не має можливості, оскільки відповідно до ч.2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Крім того строк позовної давності пред`явлення вищевказаної вимоги матері дитини (1 рік) вже вийшов. Провести генетичну експертизу ДНК для встановлення батьківства також неможливо, оскільки теперішнє місцезнаходження відповідача позивачці невідомо. З урахуванням наявних у позивачки перешкод, які роблять неможливим її звернення із позовом про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини, вона звернулася за захистом своїх прав (та прав дитини) способом пред`явлення до відповідача позову про позбавлення батьківських прав. Надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 не надалося можливості, оскільки відповідач за місцем мешкання не проживає, його теперішнє місце перебування невідоме.

З інформації №05/16-197 від 03.03.2016р., наданої на ім`я начальника Служби у справах дітей Ренійської РДА вбачається, що відповідач не виконує батьківські обов`язки від дня народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, з моменту народження дитини по теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, мотивуючи тим, що це не його рідний син, з сином будь-яким чином не спілкується (враховуючи те, що відповідач мешкає в іншому населеному пункті, він не спілкується із хлопчиком по телефону або будь-яким доступним чином, не приїжджає до нього), не піклується про його здоров`я, духовний та моральний розвиток. Хлопчик батька взагалі не знає.

Таким чином, малолітній ОСОБА_3 позбавлений батьківської уваги і піклування з боку відповідача.

У зв`язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо сина, оскільки вони існують суто формально і ним не виконуються.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 буде відповідати інтересам малолітнього та направлено на захист його прав.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню сина. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачем своїх обов`язків судом не вбачаються, крім того, як виходить з позиції самого відповідача, він визнав позовні вимоги, тобто фактично підтвердив те, що не приділяє будь-яку увагу сину ОСОБА_4 , оскільки не вважає себе його біологічним батьком, внаслідок чого і не повинен виконувати батьківські обов`язки відносно нього.

Що стосується доводів щодо походження сина ОСОБА_4 , суд зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від
подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. В разі виникнення спору про батьківство, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши відповідний позов в порядку ст. 136 СК України.
Як виходить з наданих суду документів, у свідоцтві про народження ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 записаний батьком дитини. На момент розгляду справи суд не мав будь-яких доказів або відомостей про те, що відповідач ОСОБА_2 звертався до суду із позовом про оспорювання батьківства і судом було винесено рішення за вказаним питанням. Як виходить з матеріалів справи та визнається відповідачем, він сину ОСОБА_4 будь-якої матеріальної допомоги не надає, взагалі не мешкає ні з позивачкою, ані із сином, будь-яким чином із ними не спілкується.
Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси малолітнього та приймає рішення щодо задоволення позову позивачки - позбавляє відповідача батьківських прав щодо його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 141, 164, 165 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Сколе Львівської області.

Внести відмітку в актовий запис № 67 від 05.11.2015 р. про народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції у Львівській області, про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 (відомості про особисті дані відсутні) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 23.07.2015р., КПП НОМЕР_2 ) 640 грн. 00 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник