Справа № 587/3558/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Черних О.М.

з участю секретаря судового засідання Скрипка - Соіна О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Яструбинської сільської ради ( вул. Кооперативна, 2 с. Яструбине, сумського району, Сумської області) , третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області ( вул. Янки Купали, 1 м. Суми) про визнання права в на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Яструбинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області, належної ОСОБА_3, яка померла 03.02.2004 року. В обґрунтування вимог вказує, що ОСОБА_4 на підставі рішення Сумської райдержадміністрації № 111 від 08.04.1996 року був виданий сертифікат на право власності на спірну землю. Після її смерті 29.06.1996 року, спадщину прийняла її мати ОСОБА_3, яка померла 03.02.2004 року. Після смерті матері, вона прийняла спадщину за заповітом. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 4,9 умовних кадастрових гектарів , що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінал сертифікату втрачений.

Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, просила позов задоволити в повному обсязі.

До початку підготовчого судового засідання від голови Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 направила суду заяву, в якій просила справу слухати у без участі представника Сумської райдержноткантори.

Відповідно до ч 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову суд ухвалює рішення в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії сертифіката серії См № 018602 ОСОБА_6 на підставі рішення Сумської райдержадміністрації від 08 квітня 1996 № 111 належала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі і це право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2003 року № 208723 (а.с. 12-13)

ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб (а.с.8,10)

03.02.2004 року ОСОБА_7 померла і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що було посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай).

З матеріалів копії спадкової справи № 1-946 ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і частково прийняла спадщину за заповітом (а.с. 44-47). Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 4,9 умовних кадастрових гектарів, що належали спадкодавцю на підставі сертифікату, оскільки оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом втрачений (а.с. 14)

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. г ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 200, 206, 259,263,264,265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Яструбинської сільської ради ( вул. Кооперативна, 2 с. Яструбине, сумського району, Сумської області) , третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області ( вул. Янки Купали, 1 м. Суми) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області, належної ОСОБА_3, яка померла 03.02.2004 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних