справа №619/550/18
провадження №2/619/566/18
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Дергачі цивільну справу №619/550/18,
ім'я (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: ОСОБА_2,
третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області,
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав.
Виклад позиції позивача.
Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.11.2013, який було розірвано 03.03.2016. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з осені 2015 року з ними не проживає, не займається вихованням сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Дитина постійно проживає разом з нею та її батьками. Згідно судового наказу від 18.08.2017 з відповідача стягнуті на її користь аліменти в розмірі 1/4частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27.07.2017 і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач аліменти не сплачує, не забезпечує своєму сину необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення 30.03.2018 оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності.
Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 01.03.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.03.2018.
Ухвалою суду від 29.03.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 19 квітня 2018 року.
Ухвалою суду від 19.04.2018 постановлено ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір'ю являється ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15).
ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 22.11.2013, який було розірвано 03.03.2016 (а.с.22).
Згідно судового наказу Дергачівського районного суду Харківської області від 18.08.2017 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).
Відповідно до довідки Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області від 25.01.2018 за №1763 ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 за період з 27.07.2017 по 31.12.2017 згідно з виконавчим листом №619/2384/17 від 18.08.2017 (а.с.14).
Згідно висновку від 17.04.2018 за №01-49/1444 Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.
Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Як роз'яснено в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, N 3 (далі - Постанови) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач не має прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування.
Відповідач, який являється батьком дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина.
Стаття 150, 157 СК України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
За нормами п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно повідомлення Дергачівського дошкільного закладу №3 (ясла-садок) «Сонечко» від 09.02.2018 за №26 вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад з 01.09.2016 і по теперішній час. Дитину приводять та забирають з дошкільного закладу мама та бабуся. Мама приймає активну участь у житті дошкільного закладу. Відвідує всі батьківські збори, присутня на проведенні свят за участю дітей. Тато ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 участі в житті дошкільного закладу не приймає, дитину до закладу не приводить та не забирає і не провідує (а.с.13).
Дитина проживає з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сім'ї виданою Дегачівською міської радою радою Дергачівського району Харківської області від 26.01.2018 за №335 (а.с.16)
Згідно акта депутата Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області від 15.02.2018, ОСОБА_2 не мешкає зі своєю сім'єю з 2015 року, аліменти не сплачує, матеріально не допомагає, в житті сина та вихованні участі не приймає (а.с.22).
Відповідно повідомлення КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівського району» Амбулаторія Загальної Практики Сімейної Медицини м. Дергачі від 20.03.2018 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на диспансерному обліку сімейного лікаря з дня народження. На прийом до лікаря на щеплення з'являється у супроводі матері та бабусі (а.с.29).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Колодязне Дворічанського району Харківської області, батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Апеляційному суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) сторін:

позивач: ОСОБА_1: ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

відповідач: ОСОБА_2: ІПН НОМЕР_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя І. М. Нечипоренко