Провадження № 2/742/147/18
Єдиний унікальний № 742/4142/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого-судді Циганка М.О.,

за участю секретаря Чміль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод «Білкозин», територіальна громада м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин», територіальна громада м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності. Заявлені позовні вимоги мотивують тим, що будучи членами Житлово будівельного колективу при заводі «Білкозин» отримали ордер №9609 від 15 жовтня 1993 року на житлове приміщення квартиру №1 в м.Прилуки, вул.Костянтинівська (К.Лібкнехта)АДРЕСА_1, куди вселилися всією сім»єю. Як члени кооперативу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебуваючи у шлюбі, під час спільного проживання в даній квартирі, належно виконували свої зобов»язання щодо сплати пайових внесків, які сплачував зі спільних сумісних коштів подружжя. На даний час пайові внески сплачені в повному обсязі, заборгованості не має, що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин» за №101 від 22 серпня 2017 року. Після сплати пайових внесків у повному обсязі, позивачі звернулися до державного реєстратора із заявою щодо реєстрації права власності на квартиру, проте їм було відмовлено через невідповідність наданої довідки кооперативу (печатки та штампу) вимогам чинного законодавства. Оскільки позивачі позбавлені можливості зареєструвати своє право власності на вказану квартиру, ними і подано позов до суду про визнання права власності на дане майно.

Позивачі в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Представник третьої особи Прилуцької міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії І ЕЛ №471896 від 14 грудня 1985 року, вбачається, що 14 грудня 1985 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Тарасенко), уклали шлюб (а.с.7).

Відповідно до копії Ордера на житлове приміщення за №9609 від 15 жовтня 1993 року, встановлено, що ОСОБА_1 з сім»єю із чотирьох осіб надано право зайняти житлове приміщення житловою площею 37,1 кв.м., яка складається із трьох кімнат в квартирі №1. Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітета міської Ради народних депутатів від 13 жовтня 1993 року. Склад сім»ї: ОСОБА_5, жена, ОСОБА_6, син, ОСОБА_7, син (на рос.мові). (а.с.8).

Згідно довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 31 січня 2018 року за №178, станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру №1 за адресою м.Прилуки по вул.Костянтинівській, буд.199, не зареєстровано (а.с.28).

При цьому, згідно Довідки Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин» від 15 вересня 2017 року за №97, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Склад сім»ї: ОСОБА_1-наймач, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2-жінка, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6-син, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_7-син, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.29).

ОСОБА_1 є членом Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин» та сплатив пайові внески за свою квартиру АДРЕСА_2 в повному обсязі, заборгованості не має, що підтверджується довідками Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин» від 22 серпня 2017 року за №101 та №102 (а.с.30-31).

Згідно повідомлення відділу державної реєстрації Прилуцької районної державної адміністрації від 20 лютого 2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру №1 за адресою м.Прилуки по вул.Костянтинівській, буд.199 через невідповідність довідки, виданої кооперативом, вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово- будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч.2 ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно- будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім»ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що квартира №1 в житловому будинку №199 по вул.Костянтинівська в м.Прилуки Чернігівської області надавалася сторонам під час спільного їх проживання у шлюбі, як подружжю, сторони сплатили пайові внески в повному обсязі, тобто спірна квартира являється їх спільною сумісною власністю подружжя, та їх частки на квартиру є рівними, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу при заводі «Білкозин», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин», територіальна громада м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_3 право власності на ? частку квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, мешканкою АДРЕСА_3 право власності на ? частку квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_4.

Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко