Справа № 301/2274/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" лютого 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Марковича І.І., при секретарі Зейкан Г.І., з участю заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-
в с т а н о в и в :
Заявник ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги мотивовано тим, що в період проходження військової служби з серпня 1986 року по листопад 1986 року він знаходився на території Республіки Афганістан, де в складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 брав безпосередню участь у бойових діях.
Відповідно до приписів п.7 постанови Ради Міністрів СРСР, ЦК КПРС від 17.01.1983 року № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістану та їхнім сім`ям» йому, Дехканабадським районним військовим комісаріатом було видано «Свидетельство о праве на льготы» серії НОМЕР_2 від 03.11.1987 року.
В подальшому, згідно п.12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 12.05.1994 року за № 402, на підставі вказаного свідоцтва було видано «Посвідчення учасника бойових дій» серії НОМЕР_3 від 21.11.1995 року.
Однак, 25.05.2012 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято рішення про втрату ним права на статус, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з підстав відсутності прямих доказів безпосередньої участі в бойових діях чи перебування на території Республіки Афганістан в наданих документах, оскільки в архівних довідках невірно було зазначено по-батькові «лейтенант ОСОБА_2 », тоді як правильне прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_1 .
На протязі двох років заявник намагався усунути ці неточності, але всі зусилля позитивного результату не мали, а тому 11 червня 2014 року він змушений був звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Вказане рішення суду до цього часу не оскаржено і набрало законної сили у відповідності з вимогами діючого законодавства.
Після цього, всі зазначені документи, а також рішення Іршавського районного суду заявник, в серпні 2017 року, повторно направив разом із заявою про визнання учасником бойових дій, на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій Закарпатського обласного військового комісаріату.
Однак, заяву ОСОБА_1 , яка надійшла на адресу Закарпатського ОВК 8 серпня 2017 року, комісія взагалі і не розглядала, що підтверджується листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_3 № 4955 від 30.08.2017 року.
Зокрема, в наведеному листі зазначено, що за результатами розгляду наданих документів на засіданні комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій, яке відбулося ще 22 вересня 2016 року, було прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій, оскільки в документах відсутні будь які дані про участь у бойових діях з мого боку, в тому числі перебування на території Республіки Афганістан, хоча в документах зазначено прямо протилежне, а саме, що військова частина польова пошта НОМЕР_1 , особовий склад якої, в тому числі і він особисто, згідно наказу № 256 від 27.08.1986 року, були зачислені на всі види забезпечення при військовій частині польова пошта НОМЕР_4 , яка входила в склад 5 гв.МСД, приймала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 18.09.1986 року по 20.10.1986 року.
Факт перебування на території Республіки Афганістан підтверджується і довідкою командира військової частини НОМЕР_5 № 216 від 09.07.1987 року, наданої Дехканабадському райвоєнкому Кашкадарьїнської області, в якій зазначено, що заявник дійсно знаходився на території Демократичної Республіки Афганістан, куди прибув на підставі наказу командуючого КТуркВО № 008 від 26.09.1986 року.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримав, з мотивів, що викладені в заяві, просить таку задовольнити.
Заінтересована особа: представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК України.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 в період проходження військової служби з серпня 1986 року по листопад 1986 року він знаходився на території Республіки Афганістан, де в складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 брав безпосередню участь у бойових діях.
Відповідно до приписів п.7 постанови Ради Міністрів СРСР, ЦК КПРС від 17.01.1983 року № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістану та їхнім сім`ям» йому, Дехканабадським районним військовим комісаріатом було видано «Свидетельство о праве на льготы» серії НОМЕР_2 від 03.11.1987 року.
В подальшому, згідно п.12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 12.05.1994 року за № 402, на підставі вказаного свідоцтва було видано «Посвідчення учасника бойових дій» серії НОМЕР_3 від 21.11.1995 року.
Однак, 25.05.2012 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято рішення про втрату ним права на статус, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з підстав відсутності прямих доказів безпосередньої участі в бойових діях чи перебування на території Республіки Афганістан в наданих документах, оскільки в архівних довідках невірно було зазначено по-батькові «лейтенант ОСОБА_2 », тоді як правильне прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_1 .
Вказане рішення суду до цього часу не оскаржено і набрало законної сили у відповідності з вимогами діючого законодавства.
Факт перебування на території Республіки Афганістан підтверджується і довідкою командира військової частини НОМЕР_5 № 216 від 09.07.1987 року, наданої Дехканабадському райвоєнкому Кашкадарьїнської області, в якій зазначено, що заявник дійсно знаходився на території Демократичної Республіки Афганістан, куди прибув на підставі наказу командуючого КТуркВО № 008 від 26.09.1986 року.
Крім цього, даний факт стверджується Указом Президента Республіки Афганістан від 15.05.1988 року яким заявника було нагороджено медаллю «Воїну-інтернаціоналісту від вдячного афганського народу» (посвідчення від 19.01.1989 року №240) та указом Президії Верховної Ради СРСР від 28.12.1988 року - «За мужність і військову доблесть, проявлені при виконанні інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан», якиим ОСОБА_1 було нагороджено Грамотою Президії Верховної Ради СРСР, що також підтверджує факт його участі в бойових діях в Демократичній Республіки Афганістан.
У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 19, 76-80, 211 ч.3, 247 ч.2, 263-265, 315 ЦПК Укрвїни ,
Встановити факт участі у бойових діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , який в період з серпня 1986 року по листопад 1986 року виконував інтернаціональний обов`язок в Республіці Афганістан і брав безпосередню участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя : І. І. Маркович