Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2018 Справа №607/233/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №50 по вул. Просвіти, 15 в м. Тернополі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить житло за вищевказаною адресою. У квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який з грудня 2016 року за вищенаведеною адресою не проживає, його речі та майно там відсутні, оплату за комунальні та інші послуги він не проводить. Відповідач не проживає у квартирі з власної волі, будь-яких перешкод у цьому йому не чинилося. На даний час ОСОБА_3 ухиляється від добровільного зняття його з реєстраційного обліку, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №50 по вул.Просвіти,15 в м.Тернополі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

У звязку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є близькою родичкою сторін, а тому часто відвідує їх у квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_3 більше року не проживає у житлі, де зареєстрований, його особистих речей у кварті немає. Позивач не чинить відповідачу перешкод у користуванні житлом по вул.Просвіти,15/50 в м.Тернополі.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14562231 від 16 травня 2007 року (реєстраційний номер 18863561), виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСК 864943 від 22 грудня 2005 року, виданого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-5253, є власником квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки громадян, ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 грудня 2004 року.

Дана інформація підтверджується також довідкою ПП «Загребелля» №2035 від 10 травня 2017 року, в якій зазначено про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 24 грудня 2004 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із акту, складеного 18 грудня 2017 року комісією в складі представників ПП «Загребелля», слідує, що ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, там не проживає, що підтверджують сусіди ОСОБА_5 (квартира №49), ОСОБА_6 (квартира №21).

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним братом позивача, однак він не мав з позивачем жодних домовленостей щодо його проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, ОСОБА_3 без поважних причин не користується житлом, де він зареєстрований, понад рік. Вказані доводи підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідка.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №50 по вул.Просвіти,15 в м.Тернополі.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись статями 386, 391, 405 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України,, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартирою №50 по вул. Просвіти,15 в м. Тернополі.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачі: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст рішення суду складено 19 квітня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_7