Справа № 310/8927/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді - Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 12.08.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.07.2017 року шлюб між ними було розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка поживає з нею. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

В зв'язку з цим вона звернулась до суду і просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений, що підтверджується довідкою про розміщення на сайті Бердянського міськрайсуду Запорізької області інформації про виклик відповідача в судове засідання. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення справи до суду не надав, заперечень проти позову до суду також не надходило.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

З наданих до суду документів видно, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та міють доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка поживає з матір'ю.

Позивач та відповідач не досягли згоди щодо участі останнього в матеріальному забезпеченні дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, рівний обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, і вважає за можливе стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частки.

У відповідності до 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 280 -281 ЦПК України, ст.ст. 180 - 185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: місто Луганськ, Луганської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.І. Крамаренко