Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1605/17
Провадження № 2/674/144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю:

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

справа №674/1605/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 82870 грн.),

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 82870 грн.),посилаючись на те, що 08 березня 2010 року в селі Сприсівка Дунаєвецького району Хмельницької області помер його вітчим - ОСОБА_3.

Все своє майно він заповів йому та його братові по материнській лінії - ОСОБА_2 в рівних частках.

До складу спадщини входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6450 га., що розташована на території Малієвецької сільської ради Дунаєвецького району та житловий будинок, що знаходиться в с.Сприсівка Дунаєвецького району по вулиці Шевченка № 32.

Позивач разом з братом своєчасно звернулись до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу і домовились, що брат успадковує земельну ділянку, а позивач будинок.

Даний будинок належав колгоспному двору, головою якого була мати позивача - ОСОБА_4, яка померла 01 вересня 1992 року. На час її смерті з нею проживав лише її чоловік - ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але в нотаріальному порядку її не оформив.

10 жовтня 207 року брат отримав у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, згідно якого успадкував всю земельну ділянку, а позивачеві мотивованою постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок. Підставою для відмови послужила відсутність правовстановлюючих документів на будинок, так як ні мати, ні вітчим при житті не отримали свідоцтва про право власності на нього, а тому позивач завернувся з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача: Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову.

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 01 вересня 1992 року померла ОСОБА_5, а 08 березня 2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть.

До маси спадкового майна, після смерті ОСОБА_3, входить житловий будинок площею 85,9 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: веранда (А), погріб з шийкою (В), літня кухня (Б), господарські споруди (А1), вартістю 82870 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, який був спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 та прийняв спадщину після її смерті, однак своїх спадкових прав не оформив, що підтверджується копією заповіту від 21 січня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №1, посвідченого секретарем виконкому Маліївецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2017 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 21 квітня 2017 року, довідкою №3/454 від 31.10.2017 року, виданою Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, копією спадкової справи №120-10, заведеної 26 серпня 2010 року за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого 08 березня 2010 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10 жовтня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №445 та договором про розподіл спадкового майна від 10 жовтня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за №444, згідно якого у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Сприсівка вул.Шевченка,32 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Сприсівка вул.Шевченка,32 Дунаєвецького району Хмельницької області та належав ОСОБА_3, який помер 08 березня 2010 року, на імя позивача в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1991-1995,1996-2000 роки, довідки № 470 від 20.11.2017 р., виданими Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Сприсівка вул.Шевченка,32 Дунаєвецького району Хмельницької області до 1995 року був зареєстрований за померлою 01 вересня 1992 року ОСОБА_4, яка і була головою двору, а з 1996 року по 2010 рік головою домогосподарства рахується ОСОБА_3, рік побудови житлового будинку -1973 рік, господарських будівель 1970-1972р., розмір земельної ділянки, який виділено біля домоволодіння - 0,49 га., для ОЖБ 0,25 га.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_3 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не оформив.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Сприсівка вул.Шевченка,32 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 08 березня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 263, 265, 268 ЦПК України, ч.4 ст. 25, ст.ст.346, 1216, 1218, 1233, 1268-1270 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 ,суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області (місцезнаходження: смт.Дунаївці вул.Чорновола,19 Дунаєвецького району Хмельницької області, ), третя особа ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 82870 грн.) задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с.Сприсівка вул.Шевченка,32 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом, який належав померлому 08 березня 2010 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук