Провадження № 2/760/2903/18
у справі №760/3865/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, треті особи:Соломянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2, про звільнення майна з-під арешту, -
27.02.2017 року позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.
20.10.2010 постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 22232847 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.
Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, то відповідач, керуючись положеннями Закону України «Про іпотеку», вимушений скористатися правом задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Т.я. правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а для реалізації даного права заважає арешт, який був накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач просить суд зняти арешт з вищезазначеної квартири.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Згідно із заявою, просив розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про місце та час судового засідання повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. При таких даних, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення справи до суду не звертався, а також від нього не надійшов відзив, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у його відсутності, та у відсутності третіх осіб в заочному порядку, проти чого не заперечує позивач, відповідно до заяви його представника.
Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Також судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження №22232847 з примусового виконання виконавчого листа №2-2965/10, виданого 24.09.2010 Солом'янським районним судом м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягувачем у якому виступало АТ «УкрСиббанк».
Постановою державного виконавця від 20.10.2010 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.
Постановою державного виконавця від 12.06.2012 було закінчено виконавче провадження № 22232847 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з цим, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна слідує, що станом на 23.12.2016 за квартирою АДРЕСА_1, значиться арешт згідно постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 22232847 від 20.10.2010 року.
Також, з Інформаційної довідки вбачається, що іпотекодержателем даного нерухомого майна виступає позивач - ТОВ «Кей-Колект».
Згідно ст. 34 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Враховуючи наведені вище обставини та положення закону, судом встановлено, що позивач має право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, при цьому право іпотеко держателя виникло у позивача раніше ніж було закінчено виконавче провадження № 22232847.
Крім того, постановою про закінчення виконавчого провадження № 22232847 було знято арешт з майна боржника ОСОБА_2, в той час як іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1, є позивач і реалізувати своє право на набуття права власності на предмет іпотеки він може не інакше, як після зняття арешту з даного майна.
З наведених підстав суд вважає, що арешт квартиру АДРЕСА_1, накладений на неї згідно постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №22232847 від 20.10.2010 року, перешкоджає реалізації позивачем його законних прав та інтересів, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову.
В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 600,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 6,7, 12-13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Звільнити квартиру АДРЕСА_1, з-під арешту, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження № 22232847 від 20.10.2010 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя: В.В. Лазаренко