Справа № 598/1879/17
провадження № 2/598/132/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"20" квітня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Довбуш М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження у поглядах на сімейні відносини, життя та цінності. З вересня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, зберегти сім`ю та примиритися між собою не бажають.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просить розірвати шлюб і пояснила, що фактично їх шлюб розпався, оскільки подальше спільне проживання у шлюбі було неможливим. З вересня 2017 року вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільне господарство.

Відповідач позовні вимоги визнав і згідний розривати шлюб, ствердивши при цьому, що подружні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. позивач проживає з іншим чоловіком, а тому їх шлюб носить формальний характер. Згідний повернути позивачу половину оплаченого судового збору при поданні заяви про розірвання шлюбу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12 грудня 2006 року у Великокунинецькій сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 5.

Від цього шлюбу подружжя має дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася.

Між сторонами склалися неприязні стосунки, що привело до неможливого подальшого спільного проживання у шлюбі, а тому тривалий час вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, і позивач миритися із відповідачем не бажає та позивач фактично створила сім'ю з іншим чоловіком.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, і стверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки між собою не бажають, що суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину оплаченого по справі судового збору в сумі 320 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, 12, 81, 141, 189, 196-198, 200 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 12.12.2006 року у Великокунинецькій сільській раді Збаразького району Тернопільської області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис № 5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 половину судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп. оплаченого щодо позову про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя Г.Р.Щербата