Справа № 673/338/17
Провадження № 2/673/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 р.

м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, з участю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області як третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що 11.07.1996 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 1,37373 га, розташована на території Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її син, брат позивача ОСОБА_5, проте він помер 06.06.2009 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем до майна померлої за законом, проте при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 825241, виданий на підставі рішення сесії Шпичинецької сільської Ради народних депутатів від 12.09.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 173, був виданий на імя ОСОБА_4 09.11.2001 року, тобто після її смерті.

Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за ОСОБА_4 після її смерті, а також визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 3.28 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» с. Шпичинці та знаходиться на території Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлій ОСОБА_4

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області було залучено ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_3, який помер 27.04.2017 року.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій вимоги позову підтримала.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, покладаючись при вирішенні справи на думку суду.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом обєктивно встановлено, що 11.07.1996 року померла ОСОБА_4, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 226892, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 825241 ОСОБА_4 була власником земельної ділянки, площею 1,7373 га, розташованої на території Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на підставі рішення сесії Шпичинецької сільської Ради народних депутатів від 12.09.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 173, тобто реєстрація права власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку була здійснена після її смерті.

Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення

землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,7373 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_4, як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 1,7373 га не виникло, у звязку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним.

Встановлено і те, що державний акт на імя ОСОБА_4 був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ № 0378211, виданого на імя ОСОБА_4 на підставі рішення Деражнянської райдержадміністрації № 432 від 27.01.1997 року та зареєстрованого під №653 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № 29-28-99.3-29/15-17 від 10.01.2017 року.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай).

Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії Додатку 1 додержавного акту на право колективної власності, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Хлібороб» с. Шпичинці, ОСОБА_4 була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під номером 653.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 за життя набула право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті.

Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та довідкою приватного нотаріуса за спадковою справою 33/2017, що фактично в управління спадковим майном померлої ОСОБА_4 вступив її син ОСОБА_5, як такий що проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4К.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Відповідно до ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З огляду на наведене, суд вважає, що право на земельну частку пай, яке належало ОСОБА_4, перейшло в порядку спадкування до ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер 06.06.2009 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 247895, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

При цьому, як зясовано судом, своїх спадкових прав ОСОБА_5 не оформив.

ОСОБА_3, який був рідним братом ОСОБА_5 та сином ОСОБА_4, не оформив своїх спадкових прав помер 28.04.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №301412.

Позивач є спадкоємцем до майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за законом, що підтверджується наявними у справі документами.

Інші спадкоємці до майна ОСОБА_4 відсутні.

Встановлено також, що ОСОБА_3 ( за життя) звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4, проте згідно з письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 120/02-14 від 27.02.2017 року йому відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку, площею 1,7373 га із тих підстав, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку здійснена після смерті власника.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що наявні підстави для визнання за позивачем права на земельну часту (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 549 ЦК Української УРСР, ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції закону від 18 грудня 1990 року, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 825241, виданий на імя ОСОБА_4 (Доміцельки) Домініки Карлівни 09.11.2001 на підставі рішення сесії Шпичинецької сільської Ради народних депутатів від 12.09.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 173, недійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право на спадкове майно ОСОБА_4, яка померла 11.07.1996 року, яким є право на земельну частку (пай) розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» с. Шпичинці та знаходиться на території Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0378211, виданого на імя ОСОБА_4.

Складання повного рішення було відкладено на строк не більш як пять днів з дня закінчення розгляду справи, у звязку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_8