У Х В А Л А

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 161/17119/16-ц

провадження № 61-11268 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку 2 лютого 208 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року.

У підпункті 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України(у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена 14 грудня 2017 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 2 лютого 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 325 ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року) строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 3 січня 2018 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, особа, яка подає касаційну скаргу, порушує питання про його поновлення, і вказує, що ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2018 року повернуто касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року у зв'язку з тим, що скарга не була підписана особою, що її подає. Враховуючи, що ця касаційна скарга відповідає формі і змісту касаційної скарги та підписана особою, яка її подала, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, адже ОСОБА_1 не обґрунтовує те, чому він був позбавлений можливості подати належним чином оформлену та підписану касаційну скаргу в межах строку на касаційне оскарження, тобто до 3 січня 2018 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Тобто, норми, які визначають необхідність підписання касаційної скарги особою, яка її подає, без сумніву, служать меті належного здійснення правосуддя. Сторони, яких це стосується, можуть обґрунтовано очікувати, що ці правила будуть застосовуватися.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат