Справа №478/1561/16-ц 12.03.2018
Справа № 478/1561/16-ц
Провадження № 22-ц/784/67/18 Суддя першої інстанції - Сябренко І.П.
Категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Шагай О.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2017 року, ухваленого в приміщенні того ж суду об 11 годині 56 хвилин по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Позивач зазначав, що 19 травня 2016 року між ним та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,295 га, розташованої в межах території Казанківської сільської ради Миколаївської області строком на 7 років.

На зазначеній ділянці восени 2015 року він посіяв зерно ячменю в кількості дві тони, позичене в борг у ОСОБА_8, який разом з ОСОБА_9 та його батьком ОСОБА_6 надавали йому допомогу в сівбі, при цьому останній ніяких затрат не вносив.

29 червня 2016 року найнявши комбайн та автомобіль для збору врожаю ячменю, він приступив до збору врожаю, але його батько ОСОБА_4 разом з дідом ОСОБА_6 стали чинити перепони, заборонили працювати комбайнеру чим завадили зібрати вирощений ним врожай, що належить йому на праві власності.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати відповідача ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - врожаєм ячменю 2016 року на орендованій земельній ділянці площею 7,295 га, належної на праві власності ОСОБА_7

Ухвалою Казанківського районного суду від 11 серпня 2016 року до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 7 лютого 2018 року до участі у справі, як третю особу без самостійних вимог в порядку правонаступництва після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року залучено - ОСОБА_5.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться в ст. 4 ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 7,2951 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Казанківської селищної ради, Миколаївської області (а.с.8).

19 травня 2016 року між ОСОБА_7 та позивачем - ОСОБА_3 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років, який зареєстровано Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 25 травня 2016 року (а.с. 50-52).

Судом встановлено, що до укладення договору оренди земельної ділянки від 19 травня 2016 року, вказана ділянка, за усною домовленістю перебувала у користуванні дідуся позивача - ОСОБА_6.

Восени 2015 року земельну ділянку було оброблено та засіяно ячменем.

29 червня 2016 року збирання врожаю розпочате позивачем було зупинене відповідачем та третьої особою - ОСОБА_6, оскільки останні вважали, що врожай є їх власністю у зв'язку з належністю ним посівного матеріалу та проведення агротехнічних робіт по його посіву.

1 липня 2016 року позивачу вдалося зупинити збирання врожаю відповідачем, зібрати весь врожай ячменю та перевезти його до ОСОБА_10 з яким домовився про реалізацію ячменю.

Отже, встановлене свідчить про те, що перешкоди, які мали місце під час збирання врожаю 29 червня 2016 року не завадили позивачу 1 липня 2016 року зібрати врожай та розпорядитися ним.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність перешкод з боку відповідача щодо розпорядження зібраним врожаєм на час розгляду справи, а тому вірно відмовив у задоволенні позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач примусив ОСОБА_10 не віддавати позивачу гроші за зібраний врожай не заслуговують на увагу, оскільки це стосується відносин між позивачем та ОСОБА_10 щодо розрахунку за спірний врожай.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому на підставі ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 375, 381,382 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 13 березня 2018 року.