Справа № 390/1670/17
Провадження № 2/390/62/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Рац М.О.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача Пантелеєва О.М..,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_5 , та просила стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди у сумі 12000 грн. 00 коп., моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що за усною домовленістю між власниками корів села Веселівка Кіровоградського району Кіровоградської області здійснювався почерговий випас великої рогатої худоби в період з травня по листопад місяць кожного року. Відповідно до встановленої черговості відповідач ОСОБА_3 мавздійснював випас худоби 16 серпня 2017 року. Відповідачка ОСОБА_2 була найняття ОСОБА_3 для випасу череди замість нього. В 13 години 00 хвилин коли тітка позивачка ОСОБА_5 приїхала доїти на поле корів відповідачка повідомила, що її корови прийшли до череди в 10 годин 00 хвилин де вони були вона не знає і, що вона їх не приганяла вони прийшли самі. Дану розмову чули інші жінки, які доїли своїх корів, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Дані жінки подоїли своїх корів перші та поїхала, після того, як тітка подоїла її корову, вона збудила відповідачку, яка спала, а не доглядала за коровами. Пояснивши їй, що корови розходять пастися. Відповідачка сказала, що встає та погоне корів далі у поле, та ляже спати. У вечері тітка вийшла за коровами біля 19 години, корови йшли повні напашині. Води дома корова не захотіла пити, молока корова теж майже не дала. У ранці 17.08.2017 року коли тітка зайшла до хліву то побачила, що її корова лежить не встає та її роздуло як гору. Тітка звернулася до ветеринара за ліками, які не допомоги. Після чого почала рятувати корову народними методами. Коли залили корові горілку вона почала зригувати яблуками та жижею. При цьому були присутні ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_1 об 19 години корова померла. Тітка прийшла до ветеринара ОСОБА_10 , щоб дізнатися куди вивести мертву корову, а її чоловік ОСОБА_11 , повідомив, що 16.08.2017 року працюючи на полі, бачив як три корови паслися на полі з соєю. Десь через годину появилася відповідачка ОСОБА_12 , та пояснила що це корови ОСОБА_13 і що вони напасуться та самі прийдуть. Таким чином випасаючи корови відповідачка неналежно виконувала свої обов`язки внаслідок чого корова позивачки наїлася сої та яблук, від чого захворіла та померла, чим заподіяно їй матеріальної та моральної шкоди, а тому звертається до суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснили, що усною домовленістю між власниками корів села Веселівка Кіровоградського району Кіровоградської області здійснювався почерговий випас великої рогатої худоби, 16.08.2017 року черга на випас корови була відповідача ОСОБА_3 , який найняв для цього відповідача ОСОБА_2 , яка здійснювала неналежний випас корови. Також, пояснили, що ОСОБА_5 зверталася до ветеринарного лікаря ОСОБА_10 , яка розповіла як лікувати корову, але це лікування не допомогло корові, внаслідок чого ОСОБА_5 зарізала корову. Також пояснили, що корови паслися самі поза межами череди, на полі з соєю, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , а тому стверджують ОСОБА_2 не належно здійснювала випас корів. Вказали, що корова позивача жодного разу не хворіла. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що позивачка передала сторонній собі власну велику рогату худобу без всяких домовленостей про це, оскільки жодних доказів предання корови іншій особі на випасання стороною позивача не надано. Крім того, стороною позивача не надано жодного доказу того, що корова наїлася саме яблук, оскільки свідки пояснили, що якісь корови їли сою, а про те щоб їли яблука мова не йшла. Також пояснили, що позивач як власник корови несе відповідальність за корову, але як встановлено в судовому засіданні за коровою ОСОБА_1 фактично доглядала ОСОБА_5 , що призвело до смерті корови, а саме ОСОБА_5 звернулася до ветеринарного лікаря за консультацією, що робити з коровою якщо вона здулася, на що ОСОБА_10 повідомила, що робити, та у разі відсутності позивного результату, сказала, щоб ОСОБА_5 викликала її до корови, але ОСОБА_5 не викликала ветеринарного лікаря, та почала самостійно здійснювали лікування корови самогонкою, що як встановлено з показів свідка ОСОБА_10 є недопустимим лікуванням корови відповідно до стандартів ветеринарної медицини і може призвести до смерті корови. Крім того, з матеріалів позовної справи та пояснень ОСОБА_5 не зрозуміло, чи померла корова, чи її ОСОБА_5 зарізала, а потім здала і отримала за неї гроші. Також стороною позивача по справі не надано жодного належного, допустимого доказу, не надано висновку експерта про причини хвороби корови або її смерті, немає жодної довідки про ринкову вартість корови, що ставить під сумнів суму шкоди, моральна шкода жодним чином не обґрунтована. Вказали, що позивач несе відповідальність за корову, та порушила вимоги ст. 10 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», а саме: особа, яка утримує тварину, зобов`язана забезпечити своєчасне надання їй ветеринарної допомоги. У разі виникнення підозри на наявність у тварини захворювання особа, яка її утримує, зобов`язана негайно ізолювати таку тварину і звернутися до ветеринарного лікаря, що стороною позивача не було зроблено, а також стороною позивача порушено інші вимоги законодавства щодо догляду за коровою, які закріплені в Положенні «Про ідентифікацію і реєстрацію великої рогатої худоби», Закон України «Про ветеринарну медицину». Зазначили, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час перебуває на службі в збройних силах України, що свідчить про те, що він є не належним відповідачем по справі, а відповідачем по справі повинна бути третя особа ОСОБА_5 , якій довірено позивачем корову, та яка своїми діями, та нехтуючи всіма приписами законодавства, призвела до смерті корови. Просив відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі, так як він пред`явлений не до тієї особи, та не наведено належних допустимих доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення по обставинах справи. Просила суд в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення по обставинам справи. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що 1994 році отримала освіту за фахом фельшер-ветеренар. 17 серпня 2017 року приблизно о 06.00 год. ранку ОСОБА_2 пояснила що в ОСОБА_5 корова злягла. Прийшовши до ОСОБА_5 свідок побачила корову, яка лежала скручена, з носової порожнини йшла речовина, в неї була довготривала діарея, очі запали (вказала, якщо запали очі то корова помре), пояснила, що бачила багато кісточок абрикос, ядро абрикос містить яд, який накопичується в крові. Пояснила, що одна корова наїстися яблук не могла, оскільки череді наїлись би 30 % корів. Від чого померла корова не відомо, розтин чи будь-які інші лабораторні аналізи не проводилися. Крім того, зазначила, що має в себе в господарстві дев`ять корів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що живе в с. Веселівка по вулиці, якою ганяють корови, корови пасуть в старому аеродромі, де є багато металу (колюча проволока, цвяхи), Пузирьова халатно пасе корови. Пояснив, що в нього теж була корова, яка наїлася метал, яка в перший день не злягла, а ще ходила деякий час, а потім зарізав. На даний час корів не тримає, тримає вівці, які сам випасає. Діагноз смерті корови не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що займався будівельним роботами, дружина повідомила вечері, що корова не дала молока, на наступний вечір приїхавши з будівельних робіт приблизно о 20.00 год дружина повідомила, що корови вже немає. Вказав, що коли в обід з дружиною приїжджають доїти корову, ОСОБА_2 в дикоростучому саду збирає яблука.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює завідуючим Веселівського ветеринарного відділу. Пояснила, що 17.08.2017 року о 10.00 год. до неї звернулася ОСОБА_5 і сказала, що корова наїлася яблук, свідок дала їй чемерицю (лікувальна настойка), пояснила, щоб вона заварила сухий льон, якщо через дві години не поможе, сказала ОСОБА_5 щоб знову звернулася до неї, але ОСОБА_5 більше не зверталася. ОСОБА_5 не зверталася з метою проведення розтину, та встановлення діагнозу смерті. 18.08.17 року їй повідомили перехожі з череді, що ОСОБА_5 зарізала корову. Пояснила, що коли корову зарізали, паспорт здається їй, ОСОБА_5 паспорт не здала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює санітаром Веселівського ветеринарного відділу. Пояснив, що 17.08.2017 року близько 12.00 14.00 год., як волонтер обкошував територію військової частини та бачив як корови (приблизно 3-4) пасуться в сої, після чого відразу зателефонував свату ОСОБА_18 , оскільки його корови паслися в цій череді. Крім того, повідомив, що не бачив щоб корови їли яблука, а також його дружина не проводила лікування корови ОСОБА_19 , оскільки їх не запрошували.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що чула що був скандал між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з приводу того, що 16-17 серпня 2017 року захворіла корова та здулася ОСОБА_19 , оскільки ОСОБА_2 пояснила, що не знає де пасуться корови ОСОБА_5 бо вони тікають з череди. Крім того, пояснила, що ОСОБА_2 збирає яблука коли випасає корови в череді.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту великої рогатої худоби LD 758724 встановлено, що ОСОБА_1 належала корова породи - українська чорно-ряба молочна, кличка «Майка».

Відповідно до відповіді Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області від 23 серпня 207 року встановлено, що Кіровоградським РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_5 від 18 серпня 2017 року рекомендовано звернутися з цивільним позовом до суду в порядку приватного звинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК УКраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно роз`яснення п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 7.4 Положення «Про ідентифікацію і реєстрацію великої рогатої худоби», у разі падежу тварини власник/утримувач зобов`язаний запросити спеціаліста державної установи ветеринарної медицини, який приймає рішення про утилізацію тварини в господарстві власника або на ветсанзаводі. Якщо було прийнято рішення про утилізацію тварини в господарстві власника/утримувача, власник/утримувач зобов`язаний: унести до книги обліку тварин дату встановлення факту падежу, причину та дату утилізації; заповнити зворотний бік паспорта тварини; зняти з тварини бирки і не пізніше 7-денного терміну передати їх (крім випадків, коли ветеринарним законодавством установлюються інші правила їх знищення) разом з паспортом тварини Агентству через агента з ідентифікації для їх знищення в установленому порядку та внесення в Реєстр тварин інформації про падіж та утилізацію тварини. Якщо на тварину видано паспорт великої рогатої худоби і спеціалістом державної установи ветеринарної медицини прийнято рішення про утилізацію тварини, спеціаліст, який прийняв рішення, вносить у поле "Особливі відмітки" паспорта тварини записи про необхідність утилізації тварини, причину утилізації та дату внесення записів, проставляє свій підпис та засвідчує записи печаткою державної установи ветеринарної медицини. Після цього тварина направляється на ветсанзавод для утилізації лише з паспортом великої рогатої худоби.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує тварину, зобов`язана забезпечити своєчасне надання їй ветеринарної допомоги. У разі виникнення підозри на наявність у тварини захворювання особа, яка її утримує, зобов`язана негайно ізолювати таку тварину і звернутися до ветеринарного лікаря. Ветеринарні процедури щодо тварин можуть здійснювати тільки особи, які мають відповідну фахову освіту. Ветеринарне обслуговування повинно включати послуги з евтаназії тварин або новонародженого приплоду тварин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано жодного доказу того, що саме діями відповідачів завдано шкоду, не надано висновку експерта або уповноваженої особи про причини хвороби корови або її смерті, немає жодної довідки про ринкову вартість корови, що ставить під сумнів суму матеріальної шкоди, а також моральна шкода жодним чином не обґрунтована.

За таких обставин, та враховуючи те, що позивач особисто несе відповідальність за корову, оскільки у разі виникнення підозри на наявність у тварини захворювання особа, яка її утримує, зобов`язана негайно ізолювати таку тварину і звернутися до ветеринарного лікаря, що стороною позивача не було зроблено, так як ветеринарного лікаря запрошено не було, а тому суд прийшов до висновку, що сторона позивача не надала належних, достатніх доказів, які підтверджували наявність підстав вважати, що саме з вини відповідачів по справі настала смерть корови, внаслідок чого завдано позивачу матеріальну та моральну шкоду, а отже в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, п. 7.4 Положення «Про ідентифікацію і реєстрацію великої рогатої худоби», ст. 10 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 89, 141, 235, 258, 263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І. Пасічник