Справа № 642/3380/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.,

при секретарі Антоненко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3-я особа: Департамент реєстрації ХМР про визнання особи такою що втратила право на користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод та вселення

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 10 по провулку Камянець-Подільському у м. Харкові. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником будинку № 10 по провулку Камянець-Подільському у м. Харкові. Відповідач ОСОБА_2 є його донькою, та з 2014 року не проживає за місцем реєстрації, кошти на утримання будинку та сплату комунальних послуг не виділяє, особистих речей в будинку не має, житлом не цікавиться. Оскільки позивач з донькою тривалий час не спілкується у нього виникли складнощі у оформленні субсидії. Як зазначає позивач реєстрація відповідача у будинку перешкоджає йому, як власнику, у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.Донька в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає.

Ухвалою суду від 25.09.2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особиДепартамент реєстрації Харківської міської ради.

Третя особа надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (с.с.31).

Від ОСОБА_2 до суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком № 10 по провулку Камянець Подільському у м. Харкові. В зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що вона ще в 2009 році була вимушена піти зі спірного будинку з матірю у звязку з тим що позивач зловживав спиртними напоями та підіймав руку на її матір. Посилалась на те, що продовжувала приходити до батька намагалась з ним жити, але зловживання алкоголем та ведення аморального життя унеможливило загальне проживання. ОСОБА_1 змінив замки у спірному будинку та заборонив їй ним користуватися. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 незаконно чинить їй перешкоди у користуванні житлом де вона зареєстрована, просить суд вселити її у будинок № 10 по провулку Камянець Подільському у м. Харкові, зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком № 10 по провулку Камянець Подільському у м. Харкові та надати можливість зробити дублікати ключів від будинку.

Ухвалою суду від 14.11.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод та вселення обєднано одне провадження з первісним позовом.

Від ОСОБА_1 до суду через канцелярію 11.01.2018 року надійшли заперечення на зустрічний позов ОСОБА_3, згідно якого позовні вимоги останньої не визнає з наступних підстав. З 2005 року позивач працював та забезпечував свою родину всім необхідним, сплачував кредит, який отримала його колишня дружина - матір позивача, в ПАТ «ПроКредитБанк», оскільки був поручителем за кредитним договором. За місцем роботи характеризується позитивно. Спиртними напоями ніколи не зловживав, не вчиняв жодних насильницьких дій ні щодо дружини ні щодо позивача. У жовтні 2014 року перебував на лікуванні, оскільки у 2012 році йому було діагностовано гіпертонічну хворобу 2 ступеню. Секрети в вхідних дверях ним було змінено у звязку з їх несправністю. ОСОБА_3 добровільно покинула місце реєстрації у 2014 році з особистих мотивів, та не мешкає понад 3 роки за адресою пров. Камянець Подільський,10, жодних перешкод в проживанні за вказаною адресою позивач не чинив.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житлом. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просить відмовити в повному обсязі у звязку з безпідставністю таких вимог.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити у звязку з безпідставністю.

09.02.2018 року через канцелярію суду відповідчем ОСОБА_2, надані письмові пояснення на заперечення позивача ОСОБА_5 на зустрічний позов ОСОБА_3.

03.03.2018 року до суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на письмові пояснення ОСОБА_2.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заячвив клопотання про витребування доказів про отримання субсидії позивачем

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про витребування доказів.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає клопотання про витребування доказів є таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Відповідачем та його представникомв у порушення вимог ст.84 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що вони не мають можливості самостійно отримати та надати до суду такий доказ.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечила проти позову ОСОБА_1, підтримала свій зустрічний позов та просить суд усунути перешкоди у користуванні будинком шляхом її вселення.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти позову ОСОБА_1., вказав, що в його задоволенні слід відмовити та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2.

Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно дост. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником будинку № 10 по провулку Камянець-Подільському у м. Харкові на підставі договору дарування № 1-338 від 23.03.2009 року, право власності на даний будинок підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22906546 від 02.09.2009 року (с.с. 10-12).

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 01 серпня 2017 року у вищевказаному будинку позивача ОСОБА_7П з 24.11.2011 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2І.(с.с. 13).

Судом встановленота не заперечується сторонами, що відповідач, ОСОБА_2, є донькою позивача ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, сусіди по будинку позивача, які знають сторони, підтвердили, що у 2009 р. відповідач з матір'ю виїхала з будинку і з того часу в ньому не проживає.

Свідок ОСОБА_9В пояснила, матір відповідача є її подругою, приходила до неї додому часто скаржилась на позивача з приводу домашнього насильства.

Свідок ОСОБА_10, пояснила, що працювала разом з відповідачем та була очевидцем того що батько відповідача приходив до неї на роботу як їй здалося в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що давно знає родину ОСОБА_12 та ОСОБА_13, оскільки його донька навчалась разом з останньою в одному начальному закладі та пояснив, що вона з виїхала разом з матірю після розлучення з позивачем і від тоді він її не бачив.

Свідок ОСОБА_14., пояснив, що підтримує давно дружні стосунки з позивачем, часто його відвідує, та відповідачку за ніколи за спірною адресою не бачив.

Свідок ОСОБА_15., пояснив, що на прохання позивача змінював секрети в замках на вхідних дверях у спірному будинку, оскільки секрети були зламані.

Судом встановлено, що позивач працює та характеризується за місцем роботи позитивно, що підтверджується характеристикою з місця роботи ( с.с. 62).

Згідно з храктеристикою наданою Холодногірським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській областіза місцем мешкання характеризується добре, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає, громадський порядок не порушує, заяв та скарг на ОСОБА_1 в Холодногірський ВП ГУНП в Харківській області не надходили (с.с.65).

Судом досліджувались письмові докази поважності причин не проживання відповідача понад рік, надані позивачем, та встановлено, що за повідомленням Холодногірським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.01.2018 р. за №5аз/119-64/01/18/2018, із заяви ОСОБА_2 щодо перешкоджання їй у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Харків провул.Камянець-Подільський, буд.10 не надходили (с.с.87).

Згідно ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідачем доказів щодо неможливості спільного проживання у звязку з веденням аморального способу життя (зловживання спиртними напоями) та вчинення насильства щодо членів сімї не надано.

Доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі матеріали справи не містять.

Конституцією України ( ст. 41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку без поважних причин з моменту реєстрації, понад 7 років, у зв'язку з чим дійшов висновку про визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.405 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, провулок Камянець-Подільський 10.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод та вселення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.Б. Ольховський