Провадження № 2/127/6403/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

21 лютого 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі - Крижанівському В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року по 2007 рік. Від сумісного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_4.

Проте спільне життя з відповідачем не склалося. Позивач зазначає, що під час сумісного проживання їй стало відомо, що ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності і відбував пкарання у місцях позбавлення волі. Відповідач не встав на шлях виправлення, не бажав працювати, жив своїм окремим життям, проблемами сім'ї не переймався, не приділяв увагу вихованню доньки, не опікувався нею та не брав участі в її утриманні. В зв'язку з цим, в 2007 році позивач змушена була перервати будь-які стосунки та спільне проживання з відповідачем. З 2009 року ОСОБА_2 припинив спілкування з дитиною та більше не брав участі в її вихованні та утриманні, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів, визначених судом. Його заборгованість складає 32 258,06 грн.

Вже понад вісім років, відповідач не бачив доньку, не цікавиться її здоров'ям та життям. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на сайті Вінницького міського суду Вінницької області. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу за її відсутності. Підтримує висновок органу опіки та піклування по даній справі, який надає суду.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року по 2007 рік.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 01.09.2004 року, судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3).

З заочного рішення Ленінвського районного суду м. Вінниці від 07.04.2011 року вбачається, що позов ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили 19.04.2011 року (а.с. 7).

За вищевказаним судовим рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці 11.01.2011 року видано виконачий лист № 2-996-2011 (а.с. 8).

Під час здійснення виконавчих дій державних виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стянення 2 400,00 грн. (а.с. 10).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, судом встановлено, що станом на 20.10.2017 року заборгованість ОСОБА_2 по виконанню виконавчого листа № 2-996-2011 становить 32 258,06 грн. (а.с. 11).

Факт проживання доньки сторін з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО № 7336 від 18.10.2017 року (а.с. 12).

Відповідно до довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназії №2 від 18.10.2017 року, ОСОБА_2 протягом навчання дитини, з 2009 по 2017 року у даному закладі не з'являвся, не цікавився навчанням дитини і не брав участі у позакласних заходах (а.с. 13). З характеристики, наданої вищевказаним закладом, вбачається, що мати ОСОБА_4 приймає активну участь у вихованні дитини, відвідує школу, цікавиться навчанням доньки та підтримує спілкування з класним керівником. Дівчинка відвідала психолога, оскільки була засмучена тим, що не спілкується з батьком (а.с. 14-15).

Також факт не виконання батьківських обов'язків відповідачем підтверджено актом, складеного сусідами позивача, зі змісту якого вбачається, що дитина ОСОБА_4 весь час знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_5 Батько дитини не приймає і не приймав участі в вихованні дитини і навіть не спілкувався з нею (а.с. 16).

Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 25.01.2018 року позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним. Також зі змісту даного висновку вбачається, що з 2007 року по 2013 рік ОСОБА_6 періодично спілкувався з донькою, а з 2014 року по теперішній час батько не підтримував родинних відносин з дитиною, не цікавився її життям та розвитком, не брав участь у вихованні дитини. ОСОБА_6 ухиляється від надання доньці належного матеріального утримання. Дитина ображається на свого батька, оскільки він тривалий час не цікавився її життям та не надавав жодної допомоги. Також дівчинка зазначила, що останній раз спілкувалася з батьком 4 роки тому, а після цього він припинив родинні відносини з нею.

Суд зазначає, що в судовому засіданні була опитана неповнолітня ОСОБА_4, яка повідомила, що більше трьох років не бачилась з батьком. За все життя разів з десять вони гуляли. Батько матеріально не допомагає, зі святами її не вітає, а з днем народження - інколи дзвонить привітати.

В судовому засіданні також були допитані свідки: соціальний педагог ОСОБА_7 та класний керівник ОСОБА_8, які пояснили, що зі слів дитини, вона довгий час не бачила батька та він не допомагає її утримувати матеріально.

З аналізу вищевказаних документів, пояснень сторін та свідків, суд прийшов до висновку, що донькою ОСОБА_4 опікується лише її мати, а відповідач ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини тому, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання доньки та її виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням доньки не займається, не піклується про неї, матеріально не утримує, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджені документально (а.с. 20).

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 150, 157, 164 СК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, витрати на оплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлений 26.02.2018 року.

Суддя: