АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» квітня 2018 року

м. Харків

справа № 639/5808/17-ц

провадження № 22ц/790/2380/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року в складі судді Гаврилюк С.М.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою, заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт Анни Вікторівни щодо відкриття виконавчого провадження за неналежними виконавчими документами, яку в подальшому уточнила.

Скарга мотивована тим, що 26 травня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 639/6501/16-ц про стягнення з неї та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судового збору в загальному розмірі 1157,52 грн. по 578,76 грн. з кожного.

Зазначила, що 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 подано заяву про прийняття виконавчого документу, яку адресовано начальнику Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хаблову В.М.

03 серпня 2017 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі старшого державного виконавця Кріт А.В., на підставі вказаної заяви та виконавчого листа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54427493.

Вказала, що заява ОСОБА_2 від 01 серпня 2017 року не містить вимоги та не обґрунтовує обставини, згідно з якими вона просить відкрити виконавче провадження для примусового виконання рішення суду, а містить лише прохання прийняти до виконання виконавчий документ, і така заява за змістом не може бути прийнята державним виконавцем для відкриття виконавчого провадження.

Зазначила, що у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Харкова від 26 травня 2017 року, не містяться дані про реєстраційним номер облікової картки платника податків боржника, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Вказала, що як у рішенні Апеляційного суду Харківської області від 03 травня 2017 року, так і у виконавчому листі не містяться дані про реквізити особового рахунку стягувача, що робить неможливим сплату судового збору відповідачем у добровільному порядку та у встановлений законом строк, порушує права відповідача щодо добровільної сплати судового збору.

Вважала, що за відсутності цих даних у виконавчому документі, державний виконавець не може прийняти до роботи, а тим більше, не може відкрити виконавче провадження за таким документом.

Зазначила, що не повернувши у триденний термін виконавчий лист стягувачу для приведення його у відповідність з вимогами закону, прийнявши від стягувача заяву неналежного змісту та відкривши виконавче провадження старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. вчинено корупційне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення за статтями 364, 365, 367 КК України.

Просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №54427193, винесену 03 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Харкова за номером справи № 639/6501/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в загальному розмірі 1157,52 грн. по 578,76 грн. з кожного, як прийняту за неналежним виконавчим листом та заявою стягувача неналежного змісту; зобов'язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області закрити виконавче провадження № 54427193 та повернути стягувачу ОСОБА_2 виконавчий документ для приведення його у відповідність з вимогами закону.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати, постановити нову, в якій задовольнити вимоги скаржника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги скарги. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на час прийняття державним виконавцем виконавчого листа від стягувача, норми закону про обов'язкове зазначення індивідуального податкового номеру боржника у виконавчому листі вже набрали законної сили і повинні сумлінно виконуватися судом першої інстанції та органами державної виконавчої служби; що правова позиція, яка висловлена в Постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року по справі № 6-45цс14 втратила свою актуальність через внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження»; що її право на законне виконання рішення суду порушено через службову недбалість старшого державного виконавця Кріт А.В.; що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не міститься ані слова про те, що старшим державним виконавцем Кріт А.В. порушено вимоги чинного законодавства.

30 березня 2018 року від старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника у виконавчому листі не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, тому вважає ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу - необгрунтованою.

02 квітня 2018 року ОСОБА_6 надала відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій підтримує свою апеляційну скаргу, а ухвалу суду вважає незаконною.

04 квітня 2018 року від старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких вона підтримала свій відзив.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено з додержанням норм чинного законодавства.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03 травня 2017 року по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в загальному розмірі 1157,52 грн. по 578,76 грн. з кожного.

На виконання вказаного рішення суду 26 травня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 639/6501/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в загальному розмірі 1157,52 грн. по 578,76 грн. з кожного.

01 серпня 2017 року ОСОБА_7 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області подала заяву, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист № 639/6501/16-ц.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. від 03 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 54427493 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в загальному розмірі 1157,52 грн. по 578,76 грн. з кожного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вимоги до виконавчого документу, зокрема у виконавчому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини 4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» до створення умов для безпосереднього доступу державних виконавців, приватних виконавців до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, органи виконавчої влади, що забезпечують ведення таких баз даних та реєстрів, подають відповідну інформацію на письмові запити державних виконавців, приватних виконавців, що надходять у зв'язку з виконавчим провадженням, у триденний строк з дня надходження запиту.

Таким чином, відсутність реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника - фізичної особи не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Зазначене свідчить про те, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не позбавлений можливості отримати необхідну інформацію про особу боржника самостійно.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що правова позиція, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року по справі № 6-45цс14 втратила свою актуальність через внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки як в Законі України «Про виконавче провадження в редакції 1999 року, так і в Законі України в редакції 2016 року державний виконавець мав право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Посилання ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року, в якій суму стягнутого судового збору зменшено, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали за скаргою, предметом якої є незаконність винесеної постанови державного виконавця за відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру боржника у виконавчому листі.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни судового рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 20 квітня 2018 року.