Провадження №22-ц/772/309/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Суддя-доповідач :Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 рокуСправа № 125/2472/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., представника позивача Барської міської ради Вінницької області Чубар О.В., розглянувши у відкрито-му судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Барської міської ради Вінницької області до ОСОБА_5 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Барсь-кого районного суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року про забез-печення позову, ухвалену у м. Бар Вінницької області за головування судді Хи-трука В.М.,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року Барська міська рада Вінницької області звернулася у Барський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_5, за учас-ті третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позов мотивований тим, що 03 листопада 2017 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Барської міської ради Він-ницької області за усним зверненням громадян м. Бар про здійснення будівниц-тва на тротуарі по АДРЕСА_1 біля кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснено перевірку, що виявила самовільне зайняття ОСОБА_5 ( власником примі-щення кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ) без правовстановлюючих документів земельної ділянки шляхом здійснення добудови до належного йому приміщення. Позива-чем не приймалися будь-які рішення щодо передачі ОСОБА_5 у власність або користування земельної ділянки загального користування ( тротуару ). Факт са-мовільного зайняття відповідачем земельної ділянки підтверджується актом ко-місії від 10 листопада 2017 року з перевірки самочинного будівництва. При проведенні обмірів комісією встановлено, що частина самочинної добудови ви-ходить за межі приватної земельної ділянки ОСОБА_5 з півночі на 0,91 м., з півдня на 0,57 м., що є самовільним захопленням частини земель загального ко-ристування ( тротуару ), що є комунальною власністю Барської міської об'єдна-ної територіальної громади. Оскільки самовільно зайнята ОСОБА_5 земель-на ділянка підлягає звільненню та приведенню до стану, придатного для вико-ристання за цільовим призначенням, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Барською міською радою подана суду письмово викладена заява про забез-печення позову шляхом зобов'язання відповідача зупинити зведення добудови до кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» на земельній ділянці загального користування ( тро-туарі ), що виходить за межі приватної земельної ділянки ОСОБА_5 Окрім наведених обставин заява також обґрунтована тим, що відповідач продовжує здійснювати самочинне будівництво всупереч застереженню про його припи-нення на земельній ділянці загального користування. Такі дії відповідача свід-чать про вчинення ним дій, спрямованих на порушення права власності позива-ча на спірну земельну ділянку. Невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу в подальшому здійснювати будівництво на земельній ділянці, що йому не належить та може унеможливити використання цієї земель-ної ділянки за її цільовим призначенням.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року заява Барської міської ради Вінницької області задоволена, зобов'я-зано ОСОБА_5 зупинити зведення добудови до кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» на зе-мельній ділянці загального користування ( тротуар ), що є комунальною власні-стю Барської міської об'єднаної територіальної громади, та розташована по АДРЕСА_1 в м. Бар Вінницької області, і виходить за межі приватної зе-мельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 з півночі на 0,91 м., з півдня на 0,57 м. ( а. с. 17-18 ).

Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, відпо-відач ОСОБА_5 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Скаржник посилається на постановлення оскаржува-ної ухвали з порушенням вимог процесуального закону, вважає, що суд не пе-ресвідчився у дійсності викладених позивачем обставин, вдався до безпідстав-них висновків без розгляду справи по суті спору.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здій-снюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослі-дивши її матеріали, наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів та вимог апеля-ційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задово-ленню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення, яким є також судова ухвала, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм мате-ріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову відпові-дає зазначеним вимогам з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 151 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття захо-дів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рі-шення суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 152 ЦПК України ( у редакції цього Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали ). Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до статті 149 чинного ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забез-печення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті четвертому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесу-ального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) з урахуванням до-казів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зо-крема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не-виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі виник спір з приводу нерухомого майна, яке за твердженням у позовній заяві належить по-зивачу. Відтак, з огляду на предмет спору в даній цивільній справі, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу, де, посилаючись на норми статей 151-153 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржува-ної ухвали, зазначив, що існує ймовірність подальших дій ОСОБА_5, спрямо-ваних на порушення права власності позивача на спірну земельну ділянку. При цьому невжиття заходів забезпечення позову дасть можливість відповідачу про-довжувати здійснювати самочинне зведення добудови на спірній земельній ді-лянці загального користування, що в подальшому унеможливить її використан-ня за цільовим призначенням. Вжиття певного заходу забезпечення позову за тих наявних фактичних обставин, які мають місце у справі, є доцільним і необ-хідним.

Такий висновок суду першої інстанції на період до завершення розгляду справи по суті заявленого позову спростувати неможливо.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо неможливості забезпечення позову зводяться до критики викладених позивачем фактичних обставин справи з наведенням власних аргументів. Однак такій позиції сторони у справі може бути надана відповідна, об'єктивна правова оцінка лише під час розгляду спра-ви судом по суті заявлених позовних вимог та ухвалення судом рішення. Дово-ди скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність за-безпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що застосований судом вид забезпечення позову відповідає обсягу позовних вимог, він гарантує реальну можливість захисту прав і інтересів обох сторін у справі, враховуючи їхні позиції у спорі, що має місце, аж до його остаточного вирішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність та об-грунтованість постановленої ухвали, що оскаржується ОСОБА_5, колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення скарги, тому відповідно до норм статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задово-лення, а вказану ухвалу суду без змін.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судо-вої палати у цивільних справах апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задо-волення.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, яким буде 23 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач: Підпис Т.О. Денишенко

Судді: Підпис О.Ю. Береговий

Підпис В.С. Марчук

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко