Справа №442/7256/16-ц
Провадження №2/442/121/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_4,

та представника відповідача - ОСОБА_5,

встановив :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просить солідарно стягнути з відповідачів в її корить 8000 дол. США та 500 Євро, що станом на 22.03.2017 року становить 458620,50 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що приблизно у квітні - травні 2015 року ОСОБА_2, з метою продажу належного їй на праві приватної власності житлового будинку по вул. Нижній, 72, в селі Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, та земельної ділянки, на якій він розташований, розмістила відповідне оголошення в мережі «Інтернет» на сайті соціальної мережі «Вконтакте» в групі «ОГОЛОШЕННЯ | Львів Дрогобич Червоноград Стрий» за адресою: https://new.vk.com/lviv ogoloshennya, де також вказала свій контактний телефон.

У подальшому, на початку грудня 2015 року, з приводу придбання вищевказаних обєктів нерухомості до ОСОБА_2 звернулась вона, ОСОБА_1.

На початку грудня 2015 року, ОСОБА_2, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння її грошовими коштами, шляхом обману, під час огляду вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, перебуваючи за адресою реєстрації вище вказаних обєктів нерухомості по вул. Нижній, 72, в селі Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, обумовила із нею вартість будинку та землі у розмірі 13 000 доларів США та ввела останню в оману, пояснивши, що їй необхідні гроші в якості завдатку за подальший продаж їй вищевказаної нерухомості.

Разом з тим, ОСОБА_2 достовірно знала і наперед усвідомлювала, що не буде виконувати взяті на себе зобов'язання з реалізації вище вказаної нерухомості, а спрямує вказані грошові кошти на власні потреби.

Вона приблизно об 15.00 год. 16.12.2015 року в місті Дрогобич Львівської області по вул. Підвалля, 8/2, будучи введеною в оману ОСОБА_2, передала їй грошові кошти в розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, що згідно курсу Національного Банку України станом на 16.12.2015 року становило 187 610, 44 гривень. Про таке відповідачка власноручно написала письмову розписку, в якій вказала, що після отримання решти коштів в сумі 4500 дол. США вона зобовязується укласти договір купівлі-продажу житлового будинку і передати необхідні документи їй як покупцю.

14.01.2016 року відповідачка знову запропонувала надати їй грошові кошти в розмірі 500 Євро, нібито для завершення процедури виготовлення технічної документації на вищевказаний будинок та земельну ділянку, пояснюючи це неможливістю здійснення продажу без виготовлення такої. Тому вона погодилась на вимогу відповідачки та передала їй 500 Євро, що становило 12785,57 грн., як завдаток, а відповідачка написала розписку про отримання таких коштів та зобовязання до 01.03.2016 року укласти договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку і передачу усієї документації покупцю.

Однак, ОСОБА_2Є, після отримання від неї вказаних коштів постійно до 10.03.2016 року зволікала в укладені договору купівлі-продажу будинку, пояснюючи кожен раз затримку у виготовлені технічної документації з боку службовців по причині неодноразових помилок при проведені обмірів будинку.

10.03.2016 року вона по власній ініціативі здійснила перевірку через Інтернет сайт Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності на житловий будинок по вул. Нижній, 72 в с. Вороблевичі та встановила, що вищевказаний будинок ОСОБА_2 ще 22.01.2016 року згідно укладеного договору купівлі-продажу за реєстровим №29, продала іншій особі - ОСОБА_3 як і земельну ділянку.

Тому, зрозумівши, що ОСОБА_2 заволоділа її грошовими коштами шляхом обману, вчинила шахрайство, звернулась з письмовою заявою про злочин. В ході досудового розслідування їй стало відомо, що одержані від неї грошові кошти в сумі 8000 дол. США та 500 Євро ОСОБА_2 передала в рахунок повернення її грошових зобовязань перед ОСОБА_3, які виникли між ними з жовтня 2015 року.

Вироком 13.02.2017 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 190, ч. 3 ст.190, ст. 70 КК України та засуджена до покарання у виді 3 років позбавлення волі умовно, з іспитовим строком 3 роки.

ОСОБА_2 свої зобовязання не виконала, на її неодноразові звернення в добровільному порядку відмовляється від повернення грошових коштів, а відповідачка ОСОБА_3 в добровільному відмовляється від запропонованого варіанту можливості переоформити договір купівлі-продажу будинку на її імя.

З уточнених позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що оскільки відповідачка отримала від неї кошти в сумі 8000 дол. США та 500 Євро як завдаток, то за його повернення, відповідно до вимог ст. 570, 571 ЦК України, зобов»язана повернути їй завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку.

06.02.2018 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов задоволити просила частково, а саме в частині стягнення з неї ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, яку понесла потерпіла в сумі 187 610,44 грн., які були зазначені в ухвалі Апеляційного суду Львівської області. В решті позову просить відмовити. Вважає, що отримані неї кошти вважаються виключно як аванс.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_6 позов просили задоволити частково. Не заперечили проти стягнення з ОСОБА_2187 610,44 грн., які були зазначені в ухвалі Апеляційного суду Львівської області. В решті позову просили відмовити відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник позову не визнали і просили в його задоволенні відмовити у частині стягнення з неї коштів, оскільки таких вона не отримувала.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 16.12.2015 року відповідачки ОСОБА_2 (звіреної з оригіналом), така отримала від ОСОБА_1 кошти в розмірі 8000 дол. США як завдаток за продаж житлового будинку, що по вул. Нижній, 72, с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області. Після отримання решти коштів в розмірі 4500 грн. зобовязалась укласти договір купівлі-продажу житлового будинку і передати необхідні документи покупцю.

Разом з тим, згідно розписки від 14.01.2016 року (звіреної з оригіналом) відповідачка ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в розмірі 8000 дол. США та 500 Євро як завдаток за продаж житлового будинку, що на вул. Нижній, 72, с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області. Після виготовлення документів для посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку (до 01.03.2016 року), зобовязалась укласти договір купівлі-продажу даного будинку і передати усі документи покупцю.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2017 року у справі №442/5030/16-к, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 190 КК України у звязку з тим, що внаслідок злочинних дій вона умисно вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме коштами ОСОБА_1 в розмірі 8000 дол. США та 500 Євро за нібито завершення процедури з виготовлення технічної документації на будинок та земельну ділянку для укладення договору - купівлі продажу.

При цьому, 22.01.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Нижній, 72, с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_7.

29.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Нижній, 72, с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, площею 0,1095 га, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_7.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з правилами ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають за наявності таких вимог: необхідно, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої; набуття майна однією особою за рахунок іншої особи відбулось без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов'язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності.

На підставі наведеного, суд прийшов до переконання, що відповідачка отримала кошти від позивачки, збагатившись, договору - купівлі продажу будинку із такою не уклала, коштів до визначеної дати не повернула, тому такі слід стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивачки, а в частині вимог до відповідачки ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю, оскільки не має доказів, що ОСОБА_2 діяла спільно з ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З урахуванням обмеженої сфери використання іноземної валюти та установленого способу виконання зобовязання (у національній валюті), сума боргу, яка виникла в іноземній валюті та підлягає стягненню з відповідача повинна визначатись за правилом ч.2 ст.533 ЦК України, тобто в іноземній валюті, але з виконанням в національній валюті.

Аналіз норм ст.99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня.

Станом на 22 березня 2017 року офіційний курс гривні щодо іноземних валют Національного банку України становить: 100 доларів США - 2685.1060 грн. 100 Євро - 2900.4515 грн.

З врахуванням цього, завдані ОСОБА_1 збитки діями відповідачки ОСОБА_2 на цей час складають: 8000 доларів СІІІА х 26.8510 = 214808.00 грн., 500 Євро х 29,0045 = 14502.25 грн., а разом сума завданих їй збитків становить 229310,25 грн.

Окрім цього, ч. 1 ст. 570 та ч.1 ст. 571 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. З письмових розписок відповідачки ОСОБА_2 від 16 грудня 2015 року та 14 січня 2016 року слідує, що грошові кошти в сумах відповідно 8000 доларів СІІІА та 500 Євро були отримані нею як завдаток за продаж житлового будинку по вулиці Нижній, 72 в с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, та в подальшому відповідачка свого зобов'язання не виконана, житловий будинок продала іншій особі ( відповідачу ОСОБА_3С.), а завдаток їй не повернула до цього часу. З огляду на вказане, суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню додаткова сума у розмірі завдатку з врахуванням курсу гривні до іноземних валют станом на час розгляду справи судом. Відтак загальна сума завданих їй збитків, яка підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 становить 458620, 50 грн. (229310.25 грн. х 2 ).

Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» вирішує питання і про судові витрати, які слід стягнути з відповідача, тому сплачений позивачкою судовий збір також підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_8

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - 458 620 ( чотириста пятдесят вісім тисяч шістсот двадцять) грн.. 50 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення коштів з ОСОБА_3 відмовити.

Сятгнути з ОСОБА_2 4586,20 грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.02.2018 року.

Суддя Хомик А.П.