Справа № 500/1142/18
Провадження № 2-з/500/28/18
УХВАЛА

01 березня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову, до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018 року представник заявника ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви. В своїй заяві просить накласти арешт на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 21 Б, квартира 57 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 000), що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Каштановий, буд. 4) та накласти арешт на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 000), що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Каштановий, буд. 4).

В обґрунтування вимог заяви представник заявника зазначає, що 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 21 Б, квартира 57 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 000) та 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 000) належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Каштановий, буд. 4). Представник заявника вказує, що відповідно до розписки від 17.02.2011 року ОСОБА_2 взяв в борг 60 000 доларів США у ОСОБА_1 та за розпискою від 15.02.2009 року ОСОБА_2 взяв в борг 120 000 євро у ОСОБА_1, та зобовязався повернути кошти через два місяці після першої вимоги. Перша письмова вимога від 08.12.2017 року, що була відправлена ОСОБА_2 12.12.2017 року та у відповідності до листа відстеження доставляння рекомендованого листа з вимогою повернення грошових коштів 13.12.2017 року були дві невдалі спроби вручити адресату листа. Таким чином, виконання зобовязання ОСОБА_2 мало відбутись не пізніше 15 лютого 2018 року. На сьогоднішній день зобовязання за розпискою від 17.02.2011 року та за розпискою від 15.02.2009 року не виконано. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення по справі в майбутньому, тому як більш ніж за 6 років ОСОБА_2 навіть частками не здійснював спроби повертати кошти. Більш того, будинок який належав йому по вул. Українській в м. Ізмаїлі він продав іншій особі без погашення будь якої частки заборгованості.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; інше.

Дослідивши матеріали заяви та встановивши обставини у звязку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1, з огляду на наступне.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи заявника про те, що ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_2 60 000 доларів США та 120 000 євро, що підтверджено наявними в матеріалах заяви розписками від 15.02.2009 року від 17.02.2011 року.

Крім того, згідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 114817099 від 21.02.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 21 Б, квартира 57 та згідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 114817307 від 21.02.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на викладені обставини, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви.

Накладення арешту на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 21 Б, квартира 57 та на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є доцільним, оскільки заявник передав в борг значну суму в розмірі 60 000 доларів США та 120 000 євро і не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд вважає за необхідне не застосовувати зустрічне забезпечення, в звязку з тим, що ОСОБА_1 має місце проживання на території України (м. Кілія, вул. Дмитрієвська, 126) та має нерухоме майно в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача (4/9 частки крамниці літ. В-3 за адресою: м. Ізмаїл, вул. 28 Червня, 70-е та квартира АДРЕСА_2).

У відповідності до ч. 4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову, до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 21 Б, квартира 57 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 000), що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Каштановий, буд. 4).

Накласти арешт на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 000), що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Каштановий, буд. 4).

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4