Справа № 727/3362/18
Провадження № 2-др/727/4/18
04 травня 2018 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі головуючого судді Волошина С.О.
секретар Кушнірюк Ю.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та додаткових витрат на його утримання, -
02.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до договору з адвокатом ОСОБА_3, актом виконаних робіт та квитанціями про оплату. Просила врахувати, що частина витрат у сумі 1500 грн. стягнута за рішенням суду від 27.04.2018 року, а отже просила стягнути з відповідача на її користь 2400 грн.
Відповідно до ч.1 п.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України, сторони в судове засідання не викликались.
Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.04.2018 року задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто додаткові витрати на утримання малолітнього сина в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 04.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто витрати на правову допомогу в розмірі 1500 (одну тисячу пятсот) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь Держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. (а.с.90-93).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
У пункті 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід'ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб'єктами права; вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п'ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується.
Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Судом встановлено, що адвокат ОСОБА_3 здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №92, виданого Чернівецькою обласною КДКА від 09.07.1993 року. Відомості про отримувача коштів - адвоката ОСОБА_3 внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час в т.ч. в період надання правової допомоги позивачу. Доступ до реєстру є загальнодоступним в мережі Інтернет.
Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги від 04 квітня 2018 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі (а.с.100).
Актом виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги від 27 квітня 2018 року передбачено обсяг виконаних робіт: ознайомлення з наданими документами, попередня консультація 1 година; опрацювання нормативно-правової бази та судової практики з приводу спірних відносин 1 година; складання позовної заяви 2 години; додаткові консультації у звязку з отриманою інформацією, розяснення прав позивачу в суді 1 година; представництво в судовому засіданні - два судових засідання вартістю 1400грн. Адвокатом визначено вартість за годину роботи у розмірі 500 грн., а загальна вартість виконаних робіт 3900грн. Замовник претензій щодо виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 04.04.2018р. до Виконавця немає. Оплата робіт здійснена Замовником до підписання акту приймання-передачі робіт (а.с.101).
Згідно з наданим до суду оригіналом квитанції ОСОБА_1 на виконання договору про надання правової допомоги сплатила ОСОБА_3 - 1500 грн. (а.с.25), згідно оригіналу квитанції від 27 квітня 2018 року ОСОБА_1 на виконання договору про надання правової допомоги сплатила ОСОБА_3 - 2400 грн. (а.с.102).
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема технічного запису судового засідання, представник позивача у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону перед судовими дебатами зробила відповідну заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у п'ятиденний строк після ухвалення рішення суду подала заяву про ухвалення додаткового рішення та відповідні докази витрат на правничу допомогу.
Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, а також враховуючи, те, що за рішенням суду від 27.04.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1500грн., таким чином по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270, 273, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати на правову допомогу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ : С.О. Волошин