РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.08.2016 року розірваний. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Оскільки позовна заява подана до суду до набрання чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, провадження за позовом не відкрито, відповідно до пункту 11 частини 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року подана позовна заява підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що дитина має захворювання «Вітіліго» та потребує коштів на лікування. Також ходить на заняття з іноземної мови, що також потребує коштів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Пояснив, що є інвалідом другої групи та має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, а тому просить позов задовольнити частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.08.2016 року.

Свідоцтвом про народження серії І-ЕГ, №085238 підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Свідоцтвом про зміну імені серії І-ЕГ №007060 підтверджується, що ОСОБА_4 29.08.2017 року змінила імя на ОСОБА_1

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд враховує, що дитина сторін проживає із позивачем, має захворювання і перебуває на «Д» обліку, що підтверджується довідкою від 12.12.2017 р., в зв»язку з чим потребує кошти на лікування, а також розмір аліментів в сумі 1000 грн. фактично становить мінімальний розмір аліментів, визначений ч.2 ст. 182 СК України та не є надмірним з точки зору звичайних, найнеобхідніших потреб неповнолітньої дитини.

На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб неповнолітньої дитини та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що відповідач є інвалідом другої групи по зору, однак ця обставина не звільняє його від обов»язку утримувати дитину, чи сплачувати аліменти в розмірі меншому, ніж визначено ч.2 ст. 182 СК України. Дане захворювання не позбавляє його можливості працевлаштуватись та отримувати дохід і забезпечити належний рівень життя дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного, соціального розвитку.

Також суд враховує, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, однак ця обставина також не є підставою для сплати аліментів у меншому розмірі, ніж визначено ч. 2 ст. 182 СК України, як цього просить відповідач.

Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрий має обовязок утримати неповнолітню дитину, а також беручи до уваги, що на судовий розгляд справи відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували обґрунтування позивача, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, так як позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 цього ж Закону, тому згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 а в м. Володимирі-Волинському, Волинської області, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 28.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук