Справа № 713/2077/17
Провадження №2/713/103/18
УХВАЛА

іменем України

27.02.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., сторін, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Вижниця клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі 713/2077/17 за позовом Приватного підприємства «Матіола Карпати» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння. Просить витребувати від ОСОБА_1 на користь позивача майновий комплекс загальною площею 1953,9 кв.м.,який складається з консервного цеху, котельні,сараю,вбиральні, навісу, прохідної, водонапірної башні, СЕС №1, огорожі та воріт.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі 713/2077/17 за позовом ПАТ «Матіола Карпати» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння ,- вважала що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,оскільки спір виник між двома субєктами господарювання.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає до задоволення, а спір необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Суд, заслухавши доводи сторін ознайомившись з матеріалами справи з приводу заявленого клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Звертаючись до суду з відповідним клопотанням, відповідач посилається на ту обставину, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Разом з тим, згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до норм ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до проектно-технічної та інвентаризаційної документації, а також фактичного використання спірного по справі об'єкту нерухомого майна, що розташоване в с.Мілієве по вулиці Українській, 14 Вижницького району Чернівецької області, вказане майно є об'єктом господарської діяльності.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця серії ВОІ №430841 від 11.06.2001 року відповідач ОСОБА_1 є суб»ктом господарювання .

Позивач також є субєктом господарювання.

Згідно Статуту ТОВ «МІЛІЄВЕ-БРИКЕТ» зареєстрованого в ЄДРПОУ за №39420220, та розташованого за адресою: п/і 59222 с.Мілієве вул.Українська, 14 Вижницького району Чернівецької області майновий комплекс : консервний цех літ. «А», котельня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», навіс літ. «Д», навіс літ. «Е», прохідна літ. «Ж», водонапірна башня літ. «ВБ», СЕС №1, огорожа мет.ворота, сітка, а всього загальною площею 1953,9м.кв. передано, як розмір внеску до статутного фонду цього підприємства, обліковується на його балансі, як основні фонди для здійснення підприємницької діяльності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» в п.3 розяснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як зазначається в пункті 3.1.постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

1) участь у спорі субєкта господарювання;

2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин;

3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Оскільки не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції,і закриває провадження у справі щодо вимог, якщо їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства у випадку помилкового їх відкриття в цій частині.

Відповідно до розяснень наданих у п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами та доповненнями) громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 своєї постанови від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року N 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи з наведених норм процесуального закону та враховуючи роз'яснення Пленуму ВГСУ та ВССУ, з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язаної з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено в судовому засіданні сторони є суб»ктами господарювання, які не припинили свою діяльність між ними , виникли господарські правовідносини, тому позов Приватного підприємства «Матіола Карпати» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння ,-підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові № 6-467цс15 від 01 липня 2015 року, та постанові № 6-1737цс15 від 18 листопада 2015 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У зв»язку з наведеним, пред»явлені позовні вимоги Приватного підприємства «Матіола Карпати» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння, підлягають закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі 713/2077/17 за позовом Приватного підприємства «Матіола Карпати» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння ,- задовольнити.

Провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Матіола Карпати» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння - закрити.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецькій області повернути Приватному підприємству «Матіола Карпати» сплачений ними судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот ) гривень згідно квитанції № 172 від 29 грудня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя: А. Ю. Кириляк