Справа № 297/2162/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відвідача за договором - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання відповідача відновити межу між їхніми суміжними земельними ділянками по вул. Келчеї, 5 та вул. Келчеї, 7, в м.Берегове, шляхом перенесення огорожі на один метр в сторону земельної ділянки відповідача по вул. Келчеї, 5, в м. Берегове.

Позов мотивований тим, що він, ОСОБА_1, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року є власником земельної ділянки за адресою м. Берегове, вул. Келчеї, буд. 7, загальною площею 0,0890 га. Відповідач ОСОБА_2, який є власником сусіднього будинковолодіння, у 2009 році самовільно здійснив переміщення у порушення земельного законодавства України огорожі між земельними ділянками по вул. Келчеї 5 та 7 в м. Берегове в глиб на 1 метр його, позивача, земельної ділянки, тобто незаконно змінив межу та захопив частину земельної ділянки.

Вказане підтверджується актом комісії Берегівської міської ради від 03.09.2013 року, яким було зобовязано відповідача відновити межу земельних ділянок.

На підставі наведеного позивач посилаючись на вимоги ст.ст.319, 321 ЦК та частин 2 і 3 ст.152 ЗК України просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов зазначив вищевказане. Зокрема позивач ствердив, що паркан був позивачем перекладений приблизно на 1 м. у глиб його ділянки приблизно 30 метрів в довжину і, таким чином, зменшилась площа земельної ділянки та порушено його право власності на частину земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що придбав будинковолодіння за адресою м. Берегове, вул. Келчеї, буд. 5, у 2006 році на підставі договору купівлі-продажу. У 2009 році зробив добудову до основного будинку з боку огорожі між ділянками згідно дозволу, наданого Берегівською міською радою. Відповідач стверджує, що жодного стовпа з огорожі він не пересував, адже вони були повалені, а просто закопав їх назад приблизно в те саме місце і закріпив на них сітку.

Представник відповідача за договором - адвокат ОСОБА_3 у судовому засідання пояснив, що ОСОБА_2 не порушив межі земельної ділянки позивача, а огорожа між ділянками поставлена відповідно до розмірів, зазначених у державному акті на землю позивача.

Без отримання кадастрового номеру позивачем на свою земельну ділянку та встановлення меж земельної ділянки в натурі неможливо встановити порушення права позивача.

Крім того, в заперечені на позовну заяву відповідач вказав, що акт комісії Берегівської міської ради від 03.09.2013 року не вважає достатнім доказом порушення ним земельного законодавство, оскільки не відомо чи компетентні були члені комісії встановити відповідне порушення земельного законодавство, розрахунків або креслень до нього не додано. Також зазначено, що позивач звернувся до суду із позовом після спливу трьох річного строку позовної давності, так як порушення, на його думку, було встановлено комісією міськради у вересні 2013 року та стало відомо позивачу, тому звернутись із позовом той мав право до вересня 2016 року (а.с. 25-29).

Судом ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено в заявленому у порядку ст.241 ЦПК України усному клопотанні представника відповідача ОСОБА_3 про залучення управління Держгеокадастру у Берегівському районі та Берегівської міської ради у якості третіх осіб без самостійних вимог, оскільки на даній стадії судового процесу не передбачено залучення третіх осіб та у звязку з недоведеністю того, що рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї зі сторін.

Із досліджених доказів - державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 та будівельного паспорту про надання дозволу на різні види будівництва ОСОБА_2 судом було встановлено, що дійсно плани земельних ділянок сторін схематично різняться (а.с. 4, 30-35).

В звязку з цим, в лютому 2017 року за клопотанням позивача в порядку ст. 192 ЦПК 2004 року було призначено земельно-технічна експертиза у даній справі, а провадження у справі зупинено (а.с. 46-48).

18.01.2018 року провадження у справі було відновлено, оскільки суд отримав висновок судової земельно-технічної експертизи (а.с. 70).

Отже, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно до державного акту на приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року власником земельної ділянки за адресою м. Берегове, вул. Келчеї, буд. 7, загальною площею 0,0890 га, є позивач ОСОБА_1 (а.с. 4).

Землекористувачем та власником сусіднього житлового будинку з надвірними спорудами за адресою м.Берегове, вул.Келчеї, 5, є відповідач ОСОБА_2, якому рішенням виконкому Берегівської міськради 28.02.2007 року наданий дозвіл різних добудов до житлового будинку (а.с. 30-35).

Вказані обставини в суді стороні визнали.

Посилання позивача про те, що його право власності і користування частиною земельною ділянкою порушено відповідачем доведено листом Берегівської міської ради та актом комісії з розгляду громадян від 03.09.2013 року, згідно якого громадянин ОСОБА_2 переставив межу на 1 метр, а тому йому запропоновано відновити межу земельних ділянок по вул.Келчеї, 5 та 7 до 30 вересня 2013 року (а.с. 5. 6).

Аргументи відповідача, що учасники комісії не є компетентними та про відсутність креслень та розрахунків є явно неприйнятним, так як посадові особи Берегівської міської ради діяли у відповідності до вимог ч.3 ст.158 ЗК України та учасниками комісії були спеціалісті у сфері земельних відносин.

Суд відкидає також аргумент відповідача, що позивач звернувся до суду із позовом після спливу трьох річного строку позовної давності, так як про порушене право позивачу могло стати відомо 03.09.2013 року (дата акта комісії Берегівської міської ради про порушення земельного законодавства), а звернувся позивач ОСОБА_1 із позовної заявою 31.08.2016 року, тобто трьохрічній строк позовної давності не сплив, а тому порушене цивільне право підлягає захисту (а.с. 2, 6).

Отже, позивач ОСОБА_1 аргументовано послався в позовній заяві на ст. 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також вірно вказані позивачем наступні норми права, як суд вважає слід застосувати при вирішення даного спору.

Частини 1 і 2 ст.321 ЦК України, згідно яких право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до п. г ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частин 2 і 3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Крім того, висновком експерта № 271/11-17 судової земельно-технічної експертизи, складеного 22.11.2017 року чітко встановлено порушення відповідачем ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, за захистом якого мало місце звернення до суду позивача ОСОБА_1. У висновку вказано, що розмір та конфігурація земельної ділянки за адресою: м.Берегове, вул.Келчеї, буд. 7, яка належить згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року позивачу ОСОБА_1, не відповідає конфігурації та розміру в натурі. Невідповідність (яка відноситься до предмету спору даної справи) полягає в наступному: в задній лівій частині будинковолодіння №7, частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 фактично перебуває в користуванні будинковолодіння №5 по вул.Келчеї в м.Берегове, яке належить ОСОБА_2. Тобто, має місце накладення земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул.Келчеї, 7, в м.Берегове, власником якої згідно державного акту є ОСОБА_1. Такі накладення зображені на план-схемі №4, що додається в додатку 4 до даного висновку. Детальна схема накладення, де зазначено її розмір по периметру, та нумерацію поворотних точок, зображено на План-схемі №6, що додається в Додатку 6 до даного висновку.

Вказане накладення (згідно висновку - накладення №2) має форму наближену до трикутної. Площа цієї ділянки накладення складає 12,8 кв.м. Ця ділянка накладення має такі геометричні розміри, починаючи з кута який на План-схемі №6, позначений під №1, за годинниковою стрілкою: 36,69м по межі згідно державного акту між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2; 9,21м з поворотом на 1,55 градусів, 2,94м з поворотом на 176,94 градусів, 7,59м з поворотом на 183,07 градусів, 3,66м з поворотом на 178,55 градусів, 3,89м з поворотом на 180,91 градусів, 4,54м з поворотом на 181,24 градусів, 4,94м з поворотом на 179,64 градусів, 0,8м з поворотом на 83,98 градусів по фактичній межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_2.

Тобто, експертизою встановлено межі земельної ділянки в натурі позивача та порушення його права на неї відповідачем, та для цього не потрібно, як вказував представник відповідача, отримання кадастрового номеру позивачем на свою земельну ділянку.

Однак суд бере до уваги також наступні норми процесуального закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до частин 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В звязку з тим, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить відновити межу між суміжними земельними ділянками по вул. Келчеї, 5 та вул. Келчеї, 7, в м.Берегове, шляхом перенесення огорожі на один метр в сторону земельної ділянки по вул. Келчеї, 5, в м. Берегове, та в судовому засіданні ствердив, що паркан був позивачем перекладений приблизно на 1 м. у глиб його ділянки приблизно 30 метрів в довжину і, таким чином, зменшилась площа його земельної ділянки, а в висновку експерта чітко вказана як площа так і конфігурація межі між сторонами. Тому вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом зобовязання відповідача перенести паркан та звільнити площу земельної ділянки, таким чином, як вказано у висновку експерта, тобто порушене право власності позивача на частину земельної ділянки підлягає захисту в тій мірі, в якій встановлено висновком експерта.

Так, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи слід покласти на відповідача ОСОБА_2.

Встановлено, що до позовної заяви позивачем додані дві квитанції: про сплату судового збору та за розрахункове-касове обслуговування на 561,20 гривень та дві квитанції: про сплату за проведення експертизи разом комісією банку за переказ готівки на сумі 10540,99 гривень, тому з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати на загальну суму 11102,19 гривень (а.с. 1, 77-78).

Керуючись ст.14 Конституції України, ч.1 ст. 319, ч.1 і ч.2 ст.321, ч.1 ст.386, ст.391 ЦК України, п.г ч.1 ст.96, ч.2 і ч.3 ст.152, ст.158 ЗК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, відновити межу між суміжними земельними ділянками в місті Берегове, по вул. Келчеї, 5, що належить йому, та вул. Келчеї, 7, що належить ОСОБА_1, мешканцю с. Квасово, вул. Головна, 36, Берегівського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, шляхом перенесення паркану та звільнення площі ділянки накладення, що складає 12,8 кв.м. Земельна ділянка, яка підлягає ОСОБА_2 звільненню відповідає висновку експерта № 271/11-17 судової земельно-технічної експертизи, складеного 22.11.2017 року, та має такі геометричні розміри, починаючи з кута який на План-схемі №6 висновку, позначений під №1, за годинниковою стрілкою: 36,69м по межі згідно державного акту серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2; 9,21м з поворотом на 1,55 градусів, 2,94м з поворотом на 176,94 градусів, 7,59м з поворотом на 183,07 градусів, 3,66м з поворотом на 178,55 градусів, 3,89м з поворотом на 180,91 градусів, 4,54м з поворотом на 181,24 градусів, 4,94м з поворотом на 179,64 градусів, 0,8м з поворотом на 83,98 градусів по фактичній межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11102 (одинадцять тисяч сто дві) гривні 19 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4.