Справа № 589/4093/18
Провадження № 2/589/1822/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Прачук О. В.,

за участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області,

- про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить встановити факт належності за життя ОСОБА_2, яка померла 19.02.2004 в смт Вороніж Шосткинського району Сумської області, на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 житлового будинку за № 97 по вулиці Дорошенківська в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області, загальною площею 58,6 кв.м. (житлова площа 26,8 кв. м.) з господарськими будівлями і спорудами, до складу яких входять: три сараї, що позначені в технічному паспорті В, Г та Д, погріб, що позначено в технічному паспорті літерою Пг, та огорожа, а також визнати за нею право власності на вказаний будинок з допоміжними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25 червня 2003 року помер її батько - ОСОБА_4, якому за життя належав житловий будинок № 97 по вулиці Дорошенківська в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області і земельна ділянка під даним будинком площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства.

Після смерті батька позивача все його майно успадкувала мати позивача - ОСОБА_2, яка залишалась проживати у спірному житловому будинку, тим самим фактично вступила в управління спадковим майном, але за життя не оформила право власності на нього, і померла 19.02.2004 року.

Протягом шести місяців після смерті матері, позивач звернулася до державного нотаріуса щодо оформлення спадщини, однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, позивач вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою.

У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

25 червня 2003 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 313360, виданим виконкомом Воронізької селищної ради 21.08.2018р., актовий запис №93. /а.с. 11/.

З виписки з рішення Воронізької селищної ради 20 сесії 21 скликання від 02.04.1994 року вбачається, що ОСОБА_3 була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою вул. Дорошенківська, 97, сел. Вороніж Шосткинського району Сумської області.(а.с. 8).

З технічного паспорту на житловий будинок №97 вбачається, що за адресою вул. Дорошенківська в сел. Вороніж Шосткинського району розташований садибний житловий будинок, загальною площею 58,6 кв. м, позначений в плані земельної ділянки літерою «А-1» з прибудовою, позначеною "а", та верандою, позначеною а1, а також сараями, позначеними літерами «В», «Г», «Д», погрібом "Пг" та огорожею "№1-2". Будинок побудований у 1949 році. (а.с. 15-19)

Згідно довідки КП Шосткинське МБТІ будинок № 97 по вул. Дорошенківська в сел. Вороніж Шосткинського району побудований до 1992 року, у зв'язку з чим згідно Інструкції про проведення технічної інвентаризації №127 не потребує введення в експлуатацію (а.с. 19).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Воронізької селищної ради Шосткинського району № 3404 від 21.08.2018 року ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований до дня смерті в буд. 97 по вул. Дорошенківська в сел. Вороніж Шосткинського району Сумської області. Разом з ним на день смерті була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_2 (яка продовжувала проживати за вказаною адресою до дня своєї смерті) /а.с. 6, 7, 10/.

Згідно інформації в.о. нотаріуса Шосткинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 після померлого 25 червня 2003 року ОСОБА_3, який проживав в смт. Вороніж, Шосткинською державною нотаріальною конторою спадкової справи не зареєстровано, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с. 29).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинного на момент смерті ОСОБА_4, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, належне померлому ОСОБА_4 майно успадкувала його дружина ОСОБА_2, яка проживала з чоловіком на момент його смерті та залишилась проживати у житловому будинку № 97 по вул. Дорошенківська в смт. Вороніж, тим самим фактично вступила в управління спадковим майном, а отже й прийняла спадщину і прийнята спадщина на підставі ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР належала їй з моменту відкриття спадщини.

19 лютого 2004 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-БП № 313361, виданим виконкомом Воронізької селищної ради 21.08.2018р., про що 20.02.2004 року складено актовий запис №29 (а.с. 12).

Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб підтверджується, що позивач є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 9,10)

Згідно інформації в.о. нотаріуса Шосткинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 після померлої 19 лютого 2004 року ОСОБА_2, яка проживала в смт. Вороніж, Шосткинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 185 за 2004 рік. Спадкоємицею за законом є дочка ОСОБА_1, яка спадщину прийняла; спадкоємиця за законом - дочка померлої ОСОБА_6 надала заяву про відмову від прийняття спадщини, інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с. 29).

Постановою державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 20 вересня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно померлої 19 лютого 2004 року ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в смт. Вороніж по вул. Дорошенківська, буд. 97, Шосткинського району, - у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документу (а.с. 14).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

ОСОБА_7 власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку .

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі і в порядку спадкування. ОСОБА_7 власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1, ч.5 ст. 1268, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, і правомірно претендує на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_2.

Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавців на нерухоме майно.

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Законодавством, що діяло на час побудови будинку (1949 рік) не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 200 263, 264, 265, 273, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов - задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_2, яка померла 19 лютого 2004 року, житлового будинку загальною площею 58,6 кв.м. (житлова площа 26,8 кв. м.) з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: вул. Дорошенківська, буд. 97, селище Вороніж, Шосткинський район Сумської області, до складу яких входять: три сараї, що позначені в технічному паспорті В, Г та Д, погріб, що позначено в технічному паспорті літерою Пг, та огорожа.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 58,6 кв.м. (житлова площа 26,8 кв. м.) з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: вул. Дорошенківська, буд. 97, селище Вороніж, Шосткинський район Сумської області, до складу яких входять: три сараї, що позначені в технічному паспорті літерами В, Г та Д, погріб, що позначено в технічному паспорті літерою Пг, та огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла 19 лютого 2004 року,

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7