АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 760/11542/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Українець В.В.

22 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Семенюк Т.А., Прокопчук Н.О.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ЕКО» та просив поновити його на роботі на підприємстві відповідача на раніше займаній посаді; стягнути з роботодавця суму заборгованості по заробітній платі, премії на користь позивача за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.12.2017 позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що позивач звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з складними погодними умовами.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що вимоги викладені в апеляційній сказі не ґрунтуються на законі в зв'язку з чим є безпідставними.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2559/2018
Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судовому засіданні представник ТОВ «ЕКО» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_2 та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися, подали клопотання про відкладення розгляду справи пославшись на причини які апеляційний суд визнав не поважними.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що сторона позивача повторно не з'явилась у судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що у липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ЕКО» та просив поновити його на роботі на підприємстві відповідача на раніше займаній посаді; стягнути з роботодавця суму заборгованості по заробітній платі, премії на користь позивача за час вимушеного прогулу (а. с. 1-2). Про судове засідання призначене на 09.10.2017 ОСОБА_2 був належним чином повідомлений відповідно до поштового зворотного повідомлення (а. с. 24). Про наступний судовий розгляд 19.12.2017 позивач також повідомлявся належним чином (а. с. 47). Представник позивача направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання, пов'язаною з участю в іншій справі (а. с. 48).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Вищезгадані обставини свідчать про те, що позивач, будучи належним чином повідомлені судом про час та місце слухання справи, повторно не з'явилися в судове засідання, у зв'язку з чим у суду першої інстанції були всі підстави для застосування до зазначеного позову п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з складними погодними умовами не було підтверджено належними та допустимим доказами, в зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що така причина неявки сторони в судове засідання не може бути визнано поважною.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог діючого законодавства суд зобов'язаний залишити заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, вимоги апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22.02.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк