Справа № 212/471/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Конограй В.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу № 212/471/18, 2/212/1084/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, в якій просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на його утримання аліменти. Пояснила свою заяву тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно в середині 2010 року через постійні сварки та непорозуміння вона з ОСОБА_4 перестали мешкати однією сім'єю, шлюб між нами було розірвано, і з того часу він жодного разу не спілкувався з дитиною, та не надавав матеріальної допомоги на його утримання. 02.07.2014 року ОСОБА_3 написав заяву що він відмовляється від батьківський прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 і дає згоду на його усиновлення. На протязі всього часу відповідач з дитиною не бачився, навіть не цікавився в яких умовах та як проживає його дитина. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею одноособово, без участі та підтримки відповідача ОСОБА_3 На даний час його місце перебування їй не відоме, будь-які контактні дані відсутні. Відповідач не виконує батьківські обов'язки по відношенню до сина, не піклується про його фізичний стан, духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення дитини, дитину не відвідує, виховним процесом не цікавиться. У зв'язку із чим позивачка вимушена звернутися до суду із вищевказаною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року відкрито провадження по справі з призначенням до відкритого судового засідання.

Ухвалою від 27 березня 2018 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на сайті судової влади, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 02.05.2018 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позов ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_4, батьками якого зазначені сторони по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2012 року, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3

16.10.2015 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9, та змінила прізвище на ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4

Після розірвання шлюбу відповідач по справі жодного разу не спілкувався з дитиною, та не надавав матеріальної допомоги на його утримання.

Згідно заяви ОСОБА_10, посвідченої державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М., від 02.07.2014 року, зареєстрованої в реєстрі за №592, якою він відмовляється від батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і дає згоду на його подальше усиновлення.

Згідно висновку виконкому Покровської районної в місті ради за №7/29-777 від 02 березня 2018 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 11.12. ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання -є одним із основних прав дитини.

Оцінивши в сукупності зібрані та досліджені по справі докази, судом встановлена винна поведінка відповідача, який жодним чином не виконує свої батьківські обов'язки та нехтує ними, свідомо ухиляється від виховання дитини, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Також, відповідно до ч. 2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки сплачені судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 271, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 24.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано без його проголошення 02 травня 2018 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт