АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1942/18 Справа № 194/822/17 Головуючий у 1 й інстанції - Солодовник І. С. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Максюти Ж.І., Пищиди М.М.

при секретарі - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку згодом уточнив та просив змінити розмір стягнутих аліментів на утримання повнолітньої доньки, в якій зазначає, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 25 січня 2017 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з її навчанням, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.11.2016 року до 31.08.2020 року, включно, або до припинення нею навчання. ОСОБА_4 є студенткою першого курсу групи ТХО 6-11 очної форми навчання факультету технологій, інжинерінга та дизайну Вятського державного університету у м. Кіров Російської Федерації, термін закінчення навчання 31.08.2020 року. Він на даний час вже не працює в ВСП «ШУ Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», заборгованості зі сплати аліментів не має. З 2014 року він хворіє та на теперішній час йому встановлено діагноз «Поперековий та шийний остеохондроз», ХОЗЛ 1 ст. у стадії загострення, емфізема легень, дифузний пневмосклероз, ЛН 1 ст., в зв'язку з чим, він періодично перебуває на стаціонарному лікуванні у КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР. На теперішній час він мешкає у цивільному шлюбі, дружина та її донька знаходяться на його утриманні, оскільки його дружина ОСОБА_5 не працює та перебуває на обліку в Павлоградському МРЦЗ. Через зазначені обставини, в зв'язку зі змінами матеріального та сімейного стану, він вважає, що розмір аліментів, що стягнуті з нього, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, має бути зменшений до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Також відповідач зазначає, що його донька фактично проживає у м. Кіров Російської Федерації, де й навчається, позивач ОСОБА_3 проживає у м. Тернівка, особисто матеріально доньку не підтримує, кошти які у вигляді аліментів вона отримує регулярно від нього, вона витрачає на свої власні потреби. Грошові кошти, які утримують з нього, тобто аліменти, позивач отримує на свою картку, але доньці пересилає не в повному обсязі, в зв'язку з чим, його донька просить у нього додаткової допомоги. На протязі останнього часу він неодноразово пересилав доньці грошові кошти. Відповідач вважає, що аліменти повинні перераховуватись на рахунок повнолітньої доньки та вказує, що обов'язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання покладено на обох батьків, але при розгляді справи, позивачкою не було надано доказів її доходу до суду. Відповідач зазначає, що він перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію у розмірі 7742,49 грн.. В зв'язку з викладеним, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 25.01.2017 року на користь ОСОБА_3, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з її навчанням, з 1/4 частки його доходів до 1/8 частки із всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання ним позовної заяви до суду і до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, включно або до припинення донькою навчання (а.с.3-4,40-41).

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки - відмовлено (а.с. 92-96).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, ухвалене з порушенням норм процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи (а.с.100-101).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року, яке набрало законної сили 06.02.2017 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 року та до ІНФОРМАЦІЯ_2 року включно або до припинення нею навчання (а.с. 7).

Позивач до 28.09.2017 року працював у ВСП ШУ «Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримував середню заробітну плату у розмірі 17588,10 грн., про що свідчать довідка № 7377 від 25.10.2017 року, видана ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та копія трудової книжки серії НОМЕР_1, яка заповнена 05.03.1990 року (а.с. 76, 45-46, 88-89).

Із заробітної плати позивача ОСОБА_2 щомісячно стягувались аліменти на користь ОСОБА_3 у середньому розмірі 4074,07 грн., що підтверджується довідками № 5474 від 09.08.2017р. та № 7378 від 25.10.2017р., видані ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с. 15, 75).

Згідно з довідкою № 6306 від 16.08.2017 року, виданою Павлоградським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, середній розмір пенсії позивача складає 7742,49 грн. (а.с. 16).

Із пенсії позивача ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти у середньому розмірі 2165,17 грн., та 25% погашення заборгованості в середньому розмірі 3507,64 грн., що підтверджується довідкою № 6645, виданою Павлоградським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (а.с. 72).

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 14.08.2017 року, виданою Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1», актом про проживання осіб за місцем реєстрації від 03.11.2017 року (а.с. 20, 73).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі встановленим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017, яке набрало законної сили 06.02.2017 року, а саме: в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, оскільки після ухвалення зазначеного рішення в нього не відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я, а отже законні підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів, відсутні.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають матеріалам справи та вимогам закону, на підставі яких судом вирішено спір.

Так, у відповідності із ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно правових позицій, викладених у п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року по справі № 569/7213/16-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з приводу професійного захворювання, яке у нього виникло ще у 2014 році, періодично перебуває на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в різних лікарнях, що підтверджується виписками із медичних карт (а.с. 8-14, 42-43, 78-85) та актами про дослідження стану здоров'я № 892 від 12.01.2015р., № 420 від 04.01.2016р. (а.с. 17, 18), однак будь-яких підтверджуючих документів щодо витрати коштів, які він витрачає на лікування, або суттєвого погіршення стану його здоров'я суду не надано.

Також матеріали справи не містять доказів щодо зміни його сімейного стану (одруження, народження дитини тощо) чи зміни матеріального становища (стягнення аліментів тощо).

З огляду на вищевикладене, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року ухвалено на повно з'ясованих обставинах по справі з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта з приводу того, що в нього змінився матеріальний та сімейний стан, так як у нього на утриманні знаходиться цивільна дружина та її донька, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки утримання даних осіб це його право, а не обов'язок.

Крім того, зміни сімейного та матеріального стану, на які посилається позивач в своєму уточненому позові, відбулися у нього до ухвалення рішення суду від 25.01.2017 року про стягнення аліментів на повнолітню доньку, однак позивач не подав заяву до суду про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року, а тому суд вважає, що позивач був згоден сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі саме 1/4 частини його доходів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом 1 інстанції не витребувано підтверджуючу довідку з місця навчання, чи є його донька студенткою Вятського державного університету у місті Кіров Російської Федерації та чи утримує остання стипендію, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року встановлено, що відповідно до довідки №06.06.-17/1506 від 16.09.2016 року ОСОБА_4 є студенткою першого курсу групи ТХОб-11 очної форми навчання факультету технологій, інжинірінга та дизайну Вятського державного університету у місті Кіров Російської Федерації, термін закінчення навчання ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Дане рішення набрало законної сили 06.02.2017 року, і дана обставина у відповідності до ч. 5 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Що стосується посилань апелянта на те, що він на теперішній час не працює, а отримує пенсію, то ця обставина не може бути підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів, оскільки вони стягнуті саме в частці від доходу апелянта.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: