Справа №461/6187/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Мисько С.М.

за участю: позивача ОСОБА_1,

та представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Самбірським МРВ Умвс 28.02.2007 р.; адреса: Львівська обл., м. Самбір, вул. Виговського, 190) до Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ( ; адреса: м.Львів, пл. Ринок, 9) про скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд за захистом трудових прав з позовом до Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому просив суд скасувати наказ від 16 травня 2018 року № 70-к про зняття з ОСОБА_3 виконання обов'язків директора В (з) СЗШ № 19, поновлення попередніх умов праці та внесення відомостей до трудової книжки ОСОБА_3 про призначення його на посаду директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19. Крім цього, просив суд стягнути судові витрати в розмірі 10000 грн.

Свої вимоги мотивує наступним. З 16 серпня 2013 року позивач працював на посаді вчителя історії ВСШ №19, а з 11 грудня 2017 року переведено на посаду в.о. директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи №19. 17 травня 2018 року під час доповіді начальника управління освіти ДГП ЛМР на пленарному засіданні Львівської міської ради позивача звинуватили у аморальній поведінці. Цього ж дня, без жодних повідомлень та підстав, наказом ДГП ЛМР від 16 травня 2018 року №70-к з позивача знято виконання обовязків директора В (з) СЗШ № 19. В той же час створено комісію для проведення перевірки фактів аморальної поведінки позивача, висвітлених в засобах масової інформації. За підсумками проведення такої перевірки комісією встановлено, що фактів аморальної поведінки в.о. директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи №19 м. Львова ОСОБА_1 підтвердження не знайшли, видано відповідну довідку. Тому, переведення з посади директора на посаду вчителя позивач вважає незаконним та безпідставним. Позивач вважає неправомірним зняття без його згоди частини трудових обовязків, які він виконував. При цьому, жодних змін в організації виробництва і праці у вечірній школі, де працює позивач, не було. Наказ про зняття позивача з посади директора призвів до зміни умов праці, зміну режиму роботи, зменшення трудового навантаження, зменшення заробітної плати. Просить скасувати оскаржуваний наказ. Крім цього, позивач зазначає, що на запит адвоката отримано копію трудової книжки, з якої вбачається, що переведення ОСОБА_1 на посаду директора не внесений до трудової книжки останнього. При цьому, таке переведення суттєво змінило трудову функцію позивача, змінено нарахування заробітної плати, змінено педагогічне навантаження. Усі відомості про переведення повинні відображатись в трудовій книжці, проте роботодавець безпідставно таких записів не зробив. Внаслідок цього позивач не має можливості підтвердити набутий керівний досвід та виконання відповідних обовязків. Невнесення запису про призначення на посаду директора суперечить чинному законодавству і порядку ведення трудових книжок.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за відсутності представника відповідача, відзив на позовну заяву до суду не поступали.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 наказом відділу освіти Шевченківського району Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 158-К від 16.08.2013 року призначено з 01 вересня 2013 року на посаду вчителя історії ВСШ №19 (а.с.14). Зазначене також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії АХ №702942 (а.с. 10-12).

Наказом №511-К від 31.10.2016 року ОСОБА_1 переведено з посади вчителя української мови та літератури з неповним тижневим навантаженням за сумісництвом на ту ж посаду як основного працівника з 01.11.2016 року (а.с.15).

З 12 грудня 2017 року на позивача покладено виконання обовязків директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи №19 та надано право підпису на документах вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи №19. Вказане підтверджується наказом Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №272-к від 11.12.2017 р. (а.с.13).

З 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 довантажено годинами вчителя української мови та літератури, що підтверджується наказом відділу освіти Шевченківського та Залізничного районів Управління освіти ДГП ЛМР (а.с.16).

Оскаржуваним наказом № 70-к від 16 травня 2018 року з вчителя української мови та літератури, історії вечірньої (змінної) середньої загальноосвітньої шкоди №19 ОСОБА_1 знято виконання обовязків директора вечірньої (змінної) середньої загальноосвітньої шкоди №19 (а.с.17).

При цьому, у позовній заяві вказано, що причиною зняття з ОСОБА_1 виконання обовязків директора школи повязане з звинуваченнями в тому, що останній вчинив аморальний проступок.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею Конституції громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 4 Конвенції Міжнародної організації праці №158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця, 1982 року», яка ратифікована Україною 04 лютого 1994 року та набрала чинності для України 16 травня 1995 року, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Відповідно до пункту 3 статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником.

До суб'єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені у статті 50 Закону України «Про освіту», а саме: керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти.

Звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.

Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті).

Зокрема, аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Так, аморальним проступком слід вважати появу в громадських місцях у нетверезому стані, нецензурну лайку, бійку, поведінку, що принижує людську гідність тощо.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов'язки.

За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати в дітей і молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, вчитель, педагог, вихователь зобовязані бути людьми високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-3135цс16.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №227-р від 17 травня 2018 року створено Комісію для проведення перевірки фактів аморальної поведінки, висвітлених в засобах масової інформації щодо ОСОБА_1А (а.с.7).

Довідкою за результатами перевірки фактів аморальної поведінки, висвітлених в мережі Інтернет комісією не підтверджено факт аморальної поведінки вчителя української мови та літератури, історії В (з) СЗШ №19 ОСОБА_1 (а.с.8).

Факт відсутності аморальної поведінки позивача встановлено також наказом Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №239 від 22.05.2018 року (а.с. 9).

Визначення аморального проступку є оціночним поняттям, тобто обставини вчинення проступку та його оцінка як аморального, мають бути висвітлені в наказі, оскільки, інша форма документу, де б зазначалася така інформація, законом не визначена. Виклад обставин вчинення проступку є обов'язковим з посиланням на докази, оскільки повинен бути доведений факт (подія) проступку. Крім того, в наказі мають бути зазначені обставини на підтвердження несумісності аморального проступку з продовженням роботи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В оскаржуваному наказі про зняття з ОСОБА_1 виконання обовязків директора вечірньої (змінної) середньої загальноосвітньої шкоди №19 жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено доказами причини зняття виконання обовязків директора. При цьому, з матеріалів справи, в тому числі із наказу Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №239 від 22.05.2018 року, вбачається, що передумовою винесення оскаржуваного наказу про зняття виконання обовязків директора школи передувало те, що у 2014 році у мережі Інтернет висвітлено інформацію аморального характеру щодо дій позивача. Дану інформацію озвучено на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради 17.05.2018 року, цього ж дня винесено оскаржуваний наказ.

Судом встановлено, що факт аморальної поведінки вчителя української мови та літератури, історії В (з) СЗШ №19 ОСОБА_1 не підтверджено спеціальною створеною комісією, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за результатами перевірки фактів аморальної поведінки, висвітлених в мережі Інтернет. Тому оскаржуваний наказ є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім цього, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача внести відомості до трудової книжки ОСОБА_1 про призначення його на посаду директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи №19 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Як вбачається із наказу №511к від 31.10.2016р.Відділу освіти Шевченківського району ДГП ЛМР переведений на посаду вчителя української мови та літератури, історії,як основного працівника з 01.11.2016р., тобто з повним навантаженням.

Згідно наказу від 13.12.2017р. №1191-к Відділу освіти Шевченківського та Залізничного районів ОСОБА_1, в.о. директора В(з)СЗШ №19 довантажити годинами вчителя української мови та літератури ( 8 годин) та історії ( 1 година) з 12.12.2017р.Тобто, до ставки в.о.директора додано 9 годин.

Оскаржуваним наказом № 70-к від 16 травня 2018 року з вчителя української мови та літератури, історії вечірньої (змінної) середньої загальноосвітньої шкоди №19 ОСОБА_1 знято виконання обовязків директора вечірньої (змінної) середньої загальноосвітньої шкоди №19 (а.с.17).

Відтак, мали місце зміни в організації виробництва і праці, що допускається тільки за згодою працівника. Такої згоди ОСОБА_1 не надавав.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно з ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше пяти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

П. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Згідно з п. 2.4 вказаної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що усі відомості про переведення повинні бути відображені у трудовій книжці. Як зазначає позивач, виконання обовязків директора школи суттєво змінило його трудову функцію. Крім цього, було змінено нарахування заробітної плати, педагогічне навантаження, змінено умови праці.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належить витрати:на професійну правничу допомогу та пов'язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.137 ЦПК України.

В матеріалах справи наявний акт передачі-приймання наданих послуг від 14.11.2018 року за Договором про надання правової допомоги від 18.06.2018 року р., що підтверджує витрати позивача на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат. Суд приходить до висновку про доведеність та співмірність витрат позивача на професійну правову допомогу. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9600 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Скасувати наказ Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16 травня 2018 року №70-к про зняття з ОСОБА_1 виконання обовязків директора В(з)СЗШ №19 та поновити ОСОБА_1 попередні умови праці.

Внести відомості до трудової книжки ОСОБА_1 про призначення його на посаду директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи №19.

Стягнути з Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ( ; адреса: м.Львів, пл. Ринок, 9) на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Самбірським МРВ Умвс 28.02.2007 р.; адреса: Львівська обл., м. Самбір, вул. Виговського, 190) 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ( ; адреса: м.Львів, пл. Ринок, 9) на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Самбірським МРВ Умвс 28.02.2007 р.; адреса: Львівська обл., м. Самбір, вул. Виговського, 190) 9 600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1: НОМЕР_1, виданий Самбірським МРВ Умвс 28.02.2007 р.; адреса: Львівська обл., м. Самбір, вул. Виговського, 190.

Відповідач: Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради: ; адреса: м.Львів, пл. Ринок, 9.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2018 року.

Суддя І.Р.Волоско.