Номер справи 220/159/18
Номер провадження № 2/220/205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретарів Чернякової В.С., Григораш В.Г.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2018 р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 63472,42 грн. посилаючись на наступне.

21.04.2011 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір кредиту б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАК КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п.2.1.12.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і відповідач дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору, внаслідок чого станом на 30.11.2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 63472,42 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 3719,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 52612,44 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3642,18 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 2998,69 грн.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 63472,42 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою від 06.02.2018 року провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

27.02.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Не оспорюючи факт підписання анкети-заяви та отримання кредиту, відповідач посилається на відсутність у неї договору кредиту та ненадання його оригіналу для огляду в судовому засіданні, без чого, вважає неможливо підтвердити обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Крім того, вважає, що позивач в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, нарахував пені та штрафи за кредитним договором. Стосовно заборгованості по процентам зазначено, що в цій частині вимоги банку є незаконними, оскільки банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку. З розрахунку заборгованості вбачається, що за вказаним договором здійснювалось погашення суми заборгованості 27.01.2017 р. в сумі 115,11 грн., 03.05.2016 р. в сумі 18,26 грн., 29.11.2014 року в сумі 15,64 грн. Проте, всі ці платежі вона не здійснювала, хто це робив і з якою метою, вона не знає. Крім того, з вересня 2014 року в телефонному режимі оператор ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив її, що, враховуючи те, що місцем її реєстрації є зона АТО, адміністрація запровадить кредитні канікули, не нараховуючи проценти на суму заборгованості, штрафи та пеню.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22.03.2018 року розгляд справи відкладено в звязку з неявкою відповідача та його представника в судове засідання.

03.04.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що розрахунок заборгованості є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахункам кредитної угоди, відображає стан нарахувань в певні періоди часу, а надана суду виписка по рахунку має статус первинного документу і підтверджує, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитним коштами. Банком було автоматично здійснено списання грошових коштів за рахунок погашення кредитної заборгованості 27.01.2017 р. в сумі 115,11 грн., 03.05.2016 р. в сумі 18,26 грн., 29.11.2014 року в сумі 15,64 грн. Вважає, що відсутність оригіналу договору не є підставною для відмови в позові. Щодо зміни процентної ставки зазначив, що зміни здійснені відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за втратами з певної дати. Повідомлення відповідачу про підвищення процентної ставки було направлено 01.09.2014 р. та 01.04.2015 р. і заяв від відповідача про розірвання договору не надходило. Більше того, після підвищення кредитної ставки, відповідач активно користувався кредитною картою, що являється підтвердженням прийняття діючих умов договору. Оскільки остання звірка паспортних даних здійснювалася 20.12.2013 р., на момент подання позову у банка була відсутня інформація про адресу місця проживання відповідача, сам боржник до банку з заявою про списання штрафних санкцій не звертався, тому відсотки та штрафи списані не були.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, її представник позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначили, що оскільки останній платіж здійснений відповідачем у серпні 2014 року, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом. Відповідач також зазначила, що кредитна карта перебуває у її дочки. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 21.04.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір кредиту б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки

Договір укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (договір приєднання). Своїм підписом в заяві відповідач засвідчив свою згоду про те, що його заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також своїм підписом у заяві відповідач засвідчив, що він ознайомлений та згодний з даними Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також те, що він ознайомлений з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на сайті банку і зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно ознайомлюватись з їх змінами та Тарифами банку на сайті Приватбанку (а.с. 6).

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невідємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими Умовами (п.1.1.1.91). Винагорода банку сума зобовязань держателя платіжної картки з оплати установлених банком тарифів, в тому числі процентів за користування кредитом (п.1.1.1.17).

Клієнт банку зобовязаний отримувати виписки про стан карткового рахунку та про операції, що проводяться по картрахунку (п.1.1.2.3).

Згідно п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі зміною Правил та/або Тарифів банку позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком, в тому числі заборгованість, що утворилась протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю.

Клієнт зобовязується сплачувати комісії та інші платежі, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта у відповідності з Тарифами (п.1.1.7.14).

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п.2.1.1.5.6. Умов та правил наданні банківських послуг у разі невиконанні зобовязань за договором позичальник зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

В разі невиконання зобовязань по договору, на вимогу банку клієнт зобовязаний виконати зобовязання по поверненню кредиту,оплатити винагороду банку (п.2.1.1.5.6).

Згідно п.1.1.3.1.9 банк зобовязаний не менше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю картки виписки про стан картрахунків та про поведених за минулий місяць операціях по картрахунках. При підключені держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Зі справи вбачається, що свої зобовязання за договором банк виконав, відкрив на імя відповідача банківський рахунок та надав йому картку, зарахувавши на картковий рахунок кредитні кошти. Відповідач отримав кредитні кошти на картковий рахунок та користувалась ними, але свої зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим у нього перед банком утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом 30.11.2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 63472,42 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 3719,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 52612,44 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3642,18 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 2998,69 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Стосовно посилань відповідача на зміну процентної ставки позивачем в односторонньому порядку суд зазначає наступне.

Згідно приписів п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом із заявою відповідача складають банківський договір (кредитний договір), банк має право проводити зміни тарифів банку, які викладені на банківському сайті, а також на зміну інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням, без попереднього повідомлення клієнта (п.1.1.3.2.3).

Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, контактних даних, Умов та Правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості по кредиту, про акції, що проводяться банком тощо) встановлювати контакт з клієнтом, використовуючи різні канали звязку: направлення SMS-повідомлень на мобільний телефон клієнта; авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-паролю; поштовий лист; телеграма; повідомлення по електронній пошті; повідомлення в банкоматах та терміналах самообслуговування; друкувати на чеках терміналів; інші засоби комунікації (п.1.1.3.2.9).

Відповідно до п.1.1.6.1 зміни Умов та Правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України.

В тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів звязку: на офіційному сайті банку, розміщення інформації у відділеннях банку; підпис необхідних документів у відділеннях банку (підпункти 1.1.6.2.1, 1.1.6.2.2 пункту 1.1.6.2).

Позичальник зобовязаний, зокрема, отримувати виписки про стан карткового рахунку та про проведені операції по картрахунках (п.2.1.1.5.3); при не згоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку банку звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість, що утворилась перед банком (п.2.1.1.5.4); погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом та по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах цього договору (п.2.1.1.5.5).

Отже, з огляду на умови даного договору, вбачаються ознаки змінюваної процентної ставки за користування кредитом та порядок повідомлення клієнта про підвищення тарифів, а відповідач у свою чергу, підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, користувався кредитним лімітом, а відтак, погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та порядком його зміни у порядку, встановленому Умовами і Правилами надання банківських послуг. Крім того, як слідує із заяви відповідача про надання кредиту, фактично між ним та банком було укладено договір приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач своїм підписом підтвердив, що він був ознайомлений Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, погодився з ними та був згоден отримати кредит у виді кредитного ліміту на кредитну картку саме за таких умов, а також, що він зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами та змінами тарифів банку на сайті Приватбанку.

Крім того, інформація щодо конкретного клієнта відображається в його картрахунку, а з наданих суду витягів вбачається, що на номер телефону відповідача банком було направлено повідомлення про підвищення процентної ставки було направлено 01.09.2014 р. та 01.04.2015 р.

Отже, враховуючи, що сторони погодили умови договору про зміну процентної ставки, обовязок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам, виходячи з того, що відповідач після підвищення процентної ставки продовжував користуватись кредитом та частково погашав заборгованість, протягом 7 днів після підвищення тарифів не предявляв вимоги щодо незгоди з ними та розірвання кредитного договору, вбачається, що банк дотримався умов щодо підвищення процентної ставки.

Крім того, у справі відсутні будь-які дані про те, що відповідач не погодився з діями банку щодо зміни процентної ставки, оскаржував ці дії, що також свідчить про те, що він погодився зі зміною процентної ставки.

З огляду на наведене, підстав вважати незаконним нарахування позивачем процентів за користування кредитом відповідачу за підвищеною ставкою у справі не вбачається.

Суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, доводи відповідача про те, що останній платіж за договором вона здійснювала у серпні 2014 року, а тому позивачем пропущений строк позовної давності, а хто погашав заборгованість у період з вересня 2014 року по січень 2017 року, їй не відомо. Зазначені обставини спростовуються наданим суду розрахунком заборгованості за кредитним договором та банківською випискою по рахунку, з яких вбачається, що останній платіж відповідачем здійснений 27.01.2017 року. Доказів іншого відповідачем суду не надано, а отже, і підстав вважати, що банком пропущений передбачений законом строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, у суду немає.

Крім того, відповідно до п.1.1.2.3 клієнт зобовязаний отримувати витяги про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 1.1.2.4 в разі незгоди з автоматичним списанням коштів по картрахунку клієнт зобовязаний інформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання.

Доказів вчинення відповідачем зазначених дій суду не надано.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 3719,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 52612,44 грн., такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та комісії в розмірі 3642,18 грн, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 2998,69 грн. суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

До таких населених пунктів віднесено і с.Нескучне Великоновосілківського району Донецької області, де проживає відповідач.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 3719,11 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 52612,44 грн., а всього 56331,55 грн., відмовляючи в задоволенні іншої частини вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на вищевикладене, суд також стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1563,78 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаюча за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с.Нескучне, вул.Гражданська буд.10, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , рах. № 3111, МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором в сумі 56331 (пятдесят шість тисяч триста тридцять одна) грн. 55 коп., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1563,78 грн., а всього 57895 (пятдесят сім тисяч вісімсот девяносто пять) грн. 33 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2018 р.

Суддя О.М. Якішина