РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Восьмої Харківської державної нотаріальної контори про усунення спадкоємців від права спадкування, -
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2, Восьмої ХДНК, в якому просить суд усунути відповідача ОСОБА_3 від права спадкування після смерті ОСОБА_4 та зобовязати Восьму ХДНК видати позивачу свідоцтво про право на спадщину.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що його брат ОСОБА_4 перебував у шлюбі із ОСОБА_2О, однак через негаразди у сімї майже увесь час вони проживали окремо, брат навіть хотів розлучитися, однак не вспів. ОСОБА_4 проживав у нього, постійно хворів та він витрачав кошти на його лікування, а також піклувався про нього, купував йому одяг, матеріально утримував. Дружина брата про нього не підкувалась, не доглядала його, матеріально не допомагала, внаслідок чого на підставі ст. 1224 ЦК України підлягає усуненню від права на спадкування після смерті ОСОБА_4
Відповідач - ОСОБА_2, у поданому відзиві та у судовому засіданні, через уповноважених представників проти позову заперечувала, при цьому зазначаючи, що вона одружилась із ОСОБА_4 та увесь час вони проживали разом у її квартирі АДРЕСА_1. Тільки з кінця 2016р. вони вирішили деякий час пожити окремо, оскільки ОСОБА_4 став зловживали алкогольними напоями. При цьому ОСОБА_4 на тяжку хворобу не хворів, інвалідом не був, у нього були наявні грошові кошти на рахунках у банках, рухоме та нерухоме майно, тому він не потребував матеріальної допомоги. Враховуючи відсутність підстав передбачених ст. 1224 ЦК України, позовні вимоги задоволенню не підлягають
Співвідповідач - Восьма Харківська державна нотаріальна контора у поданих запереченнях зазначила, що нотаріальна контора є неналежним відповідачем, оскільки не зацікавлена у результатах розгляду даної справи.
Ухвалами суду було відкрито провадження у справі, витребувані відомості про перебуванні на лікуванні спадкодавця, викликані свідки.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 14 лютого 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_4) був зареєстрований шлюб, актовий запис за № 62, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу .

13 лютого 2017 року ОСОБА_4 помер у віці 43 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Харківський міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 2395.

На час смерті ОСОБА_4 померлий та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який недійсним за рішенням суду не визнаний.

Після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулись дружина померлого та брат померлого , що підтверджується відповіддю від Восьмої Харківської державного ї нотаріальної контори та сторонами не оспорюється.

Спільних дітей подружжя не мало, єдиним спадкоємцем передшої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України є ОСОБА_2, яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4

За ч.4 ст. 1224 СК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, суд має зясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Так спадкодавцю на момент смерті було 43 роки, наявність у нього захворювання, внаслідок якого він перебував у безпорадному стані, суду не надано.

З довідок, які надані на підставі ухвали суду , вбачається, що ОСОБА_4 в психіатричній лікарні не лікувався, перебував на лікуванні у Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні №25 в період з 31.07.2015р. по 11.08.2015р. з діагнозом пневмонія, виписався з одруженням.

Допитані у судовому засіданні свідки як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, зазначили про відсутність у ОСОБА_4 захворювань, внаслідок яких він перебував у безпорадному стані. Зазначали про зловживання інколи ОСОБА_4 алкогольними напоями, однак суд наголошує, що доказів наявності у померлого саме тяжкого захворювання суду не надано.

Ті обставини, що за показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 деякий час проживали окремо, не підтверджують припинення шлюбу або його визнання недійсним, оскільки допустимими доказами вказаних обставин є рішення суду або свідоцтво, актовий запис про розірвання шлюбу.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, отриманих ОСОБА_2, вбачається, що ОСОБА_4 не потребував матеріальної допомоги, оскільки у нього були наявні грошові кошти на рахунках відкритих у ПАТ «КБ «Приватбанк», ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Перший Український міжнародний банк», ПАТ «Мегабанк» в загальній сумі 425034 грн. 60 коп. Також, з договору купівлі-продажу та свідоцтва про право на спадщину, вбачається наявні у померлого ОСОБА_4 недобудованого житлового будинку по вул.Толстого, 1 в м.Харкові та двох автомобілів марки ВАЗ.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновків про те, що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є його процесуальним обов'язком згідно статтей 13, 81 ЦПК України, щодо ухилення ОСОБА_2 від надання спадкодавцеві ОСОБА_4 допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме ОСОБА_2 Крім того, належними доказами не підтверджено, що спадкодавець мав потребу у постійному, сторонньому догляді.

Оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, тому ОСОБА_2, як спадкоємець не може бути усунута від спадкування за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно розяснень, які містяться в п.18 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Згідно положень ст.ст. 66, 67, 68, 69 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус при наявності підстав передбачених законом видає свідоцтва про право спадщину за законом та не потребує для цього зобовязання.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду ст. 50 Закону.

Таким чином, належним способом захисту порушених прав особи, який передбачений законом, є оскарження дій або відмову у її вчиненні, а зобовязання нотаріуса вчинити певні дії є втручанням у його діяльність. .

Враховуючи викладене позовні вимоги про зобовязання Восьму ХДНК видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 (61108, АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (61080, АДРЕСА_3), Восьмої Харківської державної нотаріальної контори (61024, м.Харків, вул. Яросалава Мудрого, б.26) про усунення спадкоємців від права спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 20.11.2018р.

Суддя Н.М. Бородіна