РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/2189/18

номер провадження 2-о/201/62/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. У поданій заяві останній просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в місті Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 посилається на те, що він є сином померлого ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Донецьку. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті на окупованій території є довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, які видані органами, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив у державній реєстрації смерті, оскільки заявником надано документи на підтвердження факту смерті ОСОБА_2, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть згідно з вимогами чинного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк.

Разом з цим судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданого Відділом запису актів громадянського стану Куйбишевського району міста Донецька 10 вересня 1981 року.

Відповідно до довідки про причину смерті № 2616, виданої 16 вересня 2017 року, ОСОБА_2, 1952 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк.

Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, довідка про причину смерті, а також свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видані на тимчасово окупованій території, а відтак є недійсними, оскільки видані органами, які не мають права його видавати, так як знаходяться на тимчасово окупованій території України.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 315, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області 01 грудня 1999 року), що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя М.П. Ходаківський