Справа №647/368/18
Провадження № 2/647/232/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Пелюховської Л.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 вересня 1997 року померла її мати ОСОБА_3. ОСОБА_3 була спадкоємцем до майна свого чоловіка ОСОБА_4, який помер 27 травня 1973 року , вона прийняла спадщину після чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3, крім іншого майна, залишилася 1/2 частини житлового будинку за адресою: вулиця Зелена, будинок 1, в с. Тараса Шевченко, Бериславського району, Херсонської області . У звязку з тим, що ОСОБА_3 не зареєструвала у відповідних органах право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено. У звязку з цим, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №1 по вулиці Зеленій в селі Тараса Шевченка Бериславського району Херсонської області.

Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у їх відсутність.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців!. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд. державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».Відповідно до ст.ст.25, ЗО, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Матеріалами справи встановлено, що 09.09.1997 року померла ОСОБА_3 мати ОСОБА_1 (а.с. 11-13).

Спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є дочка спадкодавця ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 липня 1998 року державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, спадкоємицею майна ОСОБА_3 визначено її доньку, ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3, крім іншого, відкрилася спадщина у вигляді 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №1 по вулиці Зеленій в селі Тараса Шевченка Бериславського району Херсонської області.

Згідно листа від 17.06.2015 року Бериславською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 185/1998 до майна померлої 09.09.1997 року ОСОБА_3 за заявою доньки ОСОБА_1. Згідно цього ж листа оформити спадщину нотаріус позбавлений можливості у звязку з тим, що ОСОБА_3 не зареєструвала у відповідних органах право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

Керуючись ст.ст.1262,1268 ЦК України, ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

В порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 09.09.1997 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №1 по вулиці Зеленій в селі Тараса Шевченка Бериславського району Херсонської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Кириленко