Справа № 2-2401/09
Провадження № 2-в/185/20/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2401/09 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2018 року на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2401/09 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Представник заявника ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження справи № 2-2401/09 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Відповідно до ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ст.491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження може бути подана до суду незалежно від строку зберігання судового провадження, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку предявлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги : частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Статтею 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі ч.5 ст.12 ЦПК України, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше предявленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 15 липня 2009 року Куйбишевським районним судом м. Донецька було винесено рішення по справі № 2-2401/09 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором (арк.с.13,14).

Згідно якого Кредитний договір № 718919 від 14 лютого 2008 року між Ленінським відділенням №6111 м. Донецька Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька заборгованість за кредитним договором в розмірі 147127 грн. 82 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн. та витрати по оплаті коштів на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн., а всього 147208 грн. 82 коп.

Рішення набрало законної сили 26 липня 2009 року, а 19 листопада 2009 року за зазначеним рішенням суду було видано виконавчий лист (арк.с.15).

В Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутнє рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 15 липня 2009 року у справі № 2-2401/09.

Однак, в матеріалах справи знаходяться копії документів по зазначеній вище справі, а саме копія рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 15 липня 2009 року та копія виконавчого листа, виданого19 листопада 2009 року Куйбишевським районним судом м. Донецька.

Таким чином наявні копії документів, є належними та достатніми для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне відновити втрачене судове провадження у справі № 2-2401/09 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення у справі № 2-2401/09 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за результатами якого 15 липня 2009 року Куйбишевським районним судом м. Донецька винесено рішення про задоволення позову, згідно тексту якого: «

Справа № 2-2401/09

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2009 року Куйбишевський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого- судді Батмановой В.В.,

при секретарі Матвієнко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м.Донецька до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

14.02.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з яким позивач надав останньому грошові кошти в сумі 114700,00 гривень зі строком погашення до 13.02.2014 року, а боржник зобовязався повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 17,00% та виконати інші зобовязання за кредитним договором.

Зобовязання за кредитним договором відповідачем не виконуються. Станом на 16.02.2009 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 137754,31 грн.

Оскільки відповідач не гасить заборгованість у добровільному порядку, представник позивача звернулась з позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суду задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 178919, згідно якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 114 700,00 грн. (Сто чотирнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. під 17% річних строком на 72 (сімдесят два) місяці з терміном остаточного погашення не пізніше 13 лютого 2014 року.

Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором було укладення договору застави від 14 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №274, згідно якого боржник забезпечує вимогу заставодержателя належним йому на праві власності рухомого майна, а саме транспортним засобом «Чері Елара»а. Загальна вартість майна, за згодою сторін, за вищевказаним договором складає 114 700,00 грн. (Сто чотирнадцять тисяч сімсот) грн.. 00 коп.

Відповідно до умов кредитного договору, боржник зобовязується проводити погашення кредиту щомісячно. Відповідно до платіжного графіку сума погашення складається з платежу за основним боргом та платежу суми відсотків шляхом внесення готівки до каси банку починаючи березня 2008 року.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Як встановлено статтею 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1)припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2)зміна умов зобовязання;

3)сплата неустойки;

4)відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з п.4.3 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строки, що встановлені кредитним договором № 718919, для сплати суми основного боргу та процентів, ОСОБА_1 порушує. Після отримання кредиту боржником було здійснено два платежі у жовтні та листопаді 2008 року.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо зобовязанням встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною, інша сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Всупереч вимогам ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та виконанню взятих на себе зобовязань, ОСОБА_1 не здійснює погашення основного боргу та відсотків за користування кредитом.

П. 3.2.2. Кредитного договору закріплено право позивача у разі порушення Позичальником умов цього договору або договору застави транспортного засобу стягнути кредит на суму нарахованих процентів, комісійних винагород та інших платежів, що достроково підлягають сплаті.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 718919 від 14.02.2008 року станом на 01.03.2009 року складає 137 754,31 грн., з яких: сума основного боргу складає 114700,00 грн., сума відсотків складає 19458,84 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу складає 2147,60 грн. пеня за несплату процентів складає 774,80 грн.

Відповідно до уточнення до позовної заяви № 1000 від 15 липня 2009 року, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 147127,82 грн., мотивуючи це тим, що позовну вимогу було подано 01.03.2009 року, а відсотки та штрафні санкції згідно з кредитним договором нараховуються кожного місяця, тому станом на 15.07.2009 року було донараховано 9373,51 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору про заставу від 14.02.2008 року, заставодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання боржником та/або заставодавцем будь-якого з своїх обовязків, передбачених договором та/або кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих заставодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною.

Пунктом 4.1.1. Договору про заставу передбачено, що у випадку часткового виконання боржником зобовязання застава зберігається у первісному обсязі.

Пунктом 4.2.3 Договору про заставу передбачено, що у випадку, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення розміру зобовязання та повязаних з цим витрат, заставодержатель має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення зобовязання та видатків, з іншого майна заставодавця.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору.

Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст.1054, вказана норма може бути застосована до відносин за кредитним договором.

Таким чином, своєю неправомірною бездіяльністю відповідачі порушили прийняті ними на себе зобовязання, встановлені в кредитному договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

На підставі ст.ст. 526, 530, 554, 610,611, 615, 625, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 213-215, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м.Донецька до Заяц Володимира Олександровича про стягнення боргу за кредитним договором, задовольнити в повному обсязі.

Кредитний договір № 718919 від 14.02.2008 року між Ленінським відділенням №6111 м.Донецька Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Ленінського відділення №6111 м.Донецька заборгованість за кредитним договором в розмірі 147127,82 (сто сорок сім тисяч сто двадцять сім) грн. 82 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 51,00 (пятдесят одна) грн. та витрати по оплаті коштів на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30,00 грн., а всього 147208,82 (сто сорок сім тисяч двісті вісім) грн. 82 коп.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Куйбишевський районний суд м. Донецька на протязі двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана на протязі десяти днів з дня оголошення рішення суду.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений законом строк, рішення суду набуває законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: »

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. О. Головін