Ухвала

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 204/3968/15-ц

провадження № 61-7639 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 21 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №7 філії «Дніпропетровське регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за строковим банківським вкладом,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 21 вересня 2017 року разом з матеріалами касаційного провадження передано на розгляд до Верховного Суду.

Матеріали переданого до Верховного Суду касаційного провадження свідчать про те, що наявні обставини для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи заявника про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із статтею 319 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Згідно зі статтею 325 ЦПК України (у редакції на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

За змістом частини четвертої статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що ухвалу суду апеляційної інстанції його представник отримав лише 8 листопада 2017 року в канцелярії суду, проте не надає доказів для підтвердження вказаної підстави.

Наведену підставу для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважною, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII

від 3 жовтня 2017 року,

У Х В А Л И В :

Визнати причину пропуску строку на касаційне оскарження, наведену у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажною.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, для виконання вимог ухвали до 2 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта