Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 Справа №607/8087/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача-адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача-Нагорного А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання платіжної вимоги неправомірною та такою, що не відповідає вимогам угоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (надалі - ТОВ «АВТО ПРОСТО») про визнання платіжної вимоги № 372518/05/2017 від 01.06.2017 року відповідно до якої їй нараховано заборгованість у розмірі 83817,48 грн. такою, що не відповідає умовам укладеної між сторонами угоди №372518 від 19.09.2011 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.09.2011 року між нею та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено угоду предметом якої є надання послуг по придбанню транспортного засобу марки ВАЗ 210994 в групі учасників вартістю 64200,00 грн. Ціна угоди визначена в розмірі 108737,36 грн., а розмір заборгованості станом на 27.06.2012 року визначений у сумі 80438,41 грн. шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. На виконання умов зазначеної угоди 10.07.2012 року позивачем отримано у власність автомобіль марки SENS TF698K номер шасі Y6DTF698KC0306322, 2012 року випуску. На протязі строку дії угоди відповідач неодноразово змінював розмір щомісячного платежу. Позивачем на виконання умов угоди сплачено грошові кошти в сумі 116114,55 грн., що перевищує зафіксовану ціну угоди. 01.06.2017 року відповідач надіслав позивачу платіжну вимогу № 372518/05/2017 про сплату грошових коштів в сумі 2563,55 грн. в строк до 15.06.2017 року, в черговий раз в збільшивши розмір щомісячного платежу та встановивши заборгованість в розмірі 83817,48 грн. З наданих розрахунків слідує, що відповідач в односторонньому порядку змінив ціну договору в бік необґрунтованого збільшення вартості автомобіля та власних послуг в результаті чого ціна автомобіля зросла до 178840 грн., а заборгованість позивача за угодою №372518 від 19.09.2011 року становить 83817,48 грн. Оскільки позивачем сплачено відповідачу повну ціну угоди, що не є меншою, аніж вартість наданого їй автомобіля та послуг з обслуговування та адміністрування, що відображені в Додатковій угоді № 3, яка є невід»ємною частиною угоди №372518 від 19.09.2011 року, просить позовні вимоги задовольнити, зобов»язати відповідача скасувати платіжну вимогу № 372518/05/2017 від 01.06.2017 року та визнати заборгованість у розмірі 83817,48 грн. такою, що не відповідає умовам укладеної між сторонами угоди №372518 від 19.09.2011 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «АВТО ПРОСТО» у судовому засіданні позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, посилаючись на те, що дії відповідача повністю відповідають умовам укладеної між сторонами угоди, а визначення розміру щомісячних платежів здійснюється ТОВ «АВТО ПРОСТО» виходячи з поточної ціни автомобіля відповідної модифікації, наданого учаснику товариства, встановленої виробником на останній робочий день кожного місяця, яка і є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів. Також вказав, що на даний час платіжна вимога, яку просить скасувати позивач вже не є актуальною, оскільки вартість автомобіля та розмір щомісячного внеску змінився відповідно до нових цін постачальника. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 19.09.2011 року між позивачем та відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладено Угоду №372518 та підписано додатки №1 та №2 до неї, які є невід`ємними частинами угоди, предметом є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля.

Згідно з додатком №1 до Угоди відповідач отримала право на придбання автомобіля марки ВАЗ 210994 в групі учасників, вартістю 64200 грн. Ціна угоди визначена в розмірі 108737,36 грн.

Статтею 3 Угоди передбачено зобов»язання відповідача щодо організації та створення умов для придбання автомобіляв учасниками програми «АвтоТак», здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.

Відповідно до ст. 5 Угоди учасник зобов»язується виконувати зобов»язання, передбачені Угодою, у порядку та строки, визначені Угодою. У ст. 7 Угоди визначено, що Угода діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов»язань, передбачених Угодою.

На виконання умов зазначеної угоди позивачу 10.07.2012 року було надано автомобіль марки SENS TF698K20 Vin-code Y6DTF698KC0306322, двигун 307000С0805527, колір -сірий метеор, що підтверджується актом прийому-передачі №hk25099589 від 10.07.2012 року.

01.06.2017 року за вих. №372518/05/2017 відповідачем направлено позивачу платіжну вимогу про сплату грошових коштів в сумі 2563,55 грн. в строк до 15.06.2017 року, в якій зазначено про зміну поточної ціни на транспортний засіб, яку починаючи з 01.05.2017 року визначено у розмірі 178840,00 грн.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку платежів, вбачається, що за період з жовтня 2011 року по травень 2017 року позивачем на виконання умов угоди №372518 від 19.09.2011 року сплачено ТОВ «АВТО ПРОСТО» 68 щомісячних та 33 авансових внески, що складає 19 повних внесків на загальну суму 116114,655 грн. Станом на 08.06.2017 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за угодою становить 83817,48 грн., щомісячний внесок складає 2563,55 грн.

Передбачені укладеною між сторонами Угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля щомісячними внесками.

У Додатку №2 до Угоди визначено, що повний внесок-це щомісячний платіж, який складається з суми Чистого внеску, щомісячного Внеску в оплату послуг та щомісячного Внеску в оплату Страхового платежу, і підлягає сплаті Учасником в порядку та у строки, визначені Угодою. Цілий Чистий внесок- частина щомісячного Повного внеску, який використовується для формування Чистого Фонду та Фонду для повернення коштів, розмір якого розраховується шляхом ділення Поточної ціни Автомобіля на кількість внесків, передбачену Графіком внесків. Ціна Автомобіля-встановлюється Постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою.

Статтею 2 Додатку №2 передбачено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_3 Постачальником. Поточна ціна Автомобіля, зазначена у Додатку№1 до Угоди-це остання Поточна ціна Автомобіля, повідомлена ОСОБА_3 Постачальником на день укладення угоди.

У відповідності до п.2.6 ст.2 Додатку №2 Чисті внески, сплачені Учасником у встановлені строки та відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від Поточної ціни автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар-автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що учасник оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім.»я споживач зобов»язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати.

Як встановлено судом, в ході виконання угоди сторонами було погоджено зміну моделі транспортного засобу та передано ОСОБА_1 автомобіль марки ЗАЗ TF698K20. Станом на 01.08.2012 року вартість зазначеної моделі автомобіля становила 64616 грн. В подальшому розмір щомісячного внеску та заборгованості позивача за угодою визначався ТОВ «АВТО ПРОСТО» виходячи із поточної ціни автомобіля відповідної модифікації, встановленої виробником на останній робочий день кожного місяця, яка є основою для розрахунку розміру складових повних внесків на інших платежів.

Вказані дії відповідача повністю відповідають вимогам ст. 9 Додатку №2 до угоди якою передбачено, що в разі якщо протягом строку дії Угоди, Постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель Автомобіля, зазначених у Додатку №1 до Угоди ОСОБА_3 зобов»язується здійснити заміну шляхом застосування Поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових Повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися Учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо Поточна ціна нової марки та/або моделі Автомобіля є щонайбільше на 10% вищою за останню відому Поточну ціну Автомобіля, нова Поточна ціна буде дійсною для розрахунку Повного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи.

Якщо Поточна ціна нової марки та/або моделі Автомобіля більш ніж на 10% перевищує останню відому Поточну ціну Автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Угоди, застосовується наступний механізм: розмір у відсотках кожного наступного Повного внеску Учасника, який вже отримав Автомобіль не змінюватиметься, а Поточна ціна для його розрахунку буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни Поточної ціни нової марки та/або моделі Автомобіля.

З наданих на вимогу суду реєстрів роздрібних цін на автомобілі ДЕУ/ЗАЗ, що реалізуються від імені дистриб'ютора 2012 року випуску, затверджених генеральним директором філії «ПАТ «Галичина-Авто» за період вересень 2012 року травень 2017 року вбачається, що ціна отриманого ОСОБА_1 автомобіля, наведена у наданому відповідачем розрахунку платежів, повністю співпадає з ціною автомобіля відповідної модифікації, зазначеною у реєстрах. Станом на 01.06.2017 року вартість автомобіля марки SENS TF698K20 встановлена постачальником у розмірі 178840 грн. ОСОБА_4 підтверджується також інформацією, яка надійшла до суду від ПрАТ «Тернопільавто» .

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення Угоди від 19.09.2011 року позивач отримала примірник Угоди та додатки до неї, що містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї.

Пунктом 13.8 ст.13 Додатку №2 до Угоди передбачено, що у разі якщо Учасник виявить бажання розірвати Угоду та відмовитись від подальшої участі в системі АвтоТак протягом 7 календарних днів від дати підписання Угоди, такому Учаснику повертається всі сума коштів, внесена ним на рахунок ОСОБА_3. Протягом зазначених 7 днів Учасник зобов»язаний письмово повідомити про розірвання Угоди шляхом подання заяви в центральний офіс ОСОБА_3.

Як встановлено судом, позивач в установлений строк із вимогою розірвати угоду №372518 від 19.09.2011 року до відповідача не зверталась і дана угода не визнана судом недійсною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «АВТО ПРОСТО » в повному обсязі виконало взяті на себе зобов»язання згідно укладеної із позивачем угоди №372518 від 19.09.2011 року та передало позивачу обумовлений угодою транспортний засіб. Вказаний відповідачем у платіжній вимозі №372518/05/2017 від 01.06.2017 року розмір поточної ціни транспортного засобу та розрахований на її основі розмір щомісячного внеску, який підлягає до оплати позивачем, відповідає вартості автомобіля марки ЗАЗ TF698K20, встановленій постачальником ПАТ «Галичина-Авто» станом на 31.05.2017 року.

Позивач із вимогою розірвати угоду до відповідача не зверталась, отримала у власність автомобіль ЗАЗ TF698K20 та на виконання умов угоди станом на 01.06.2017 року сплатила 68 зі 120 передбачених угодою щомісячних внесків. Відтак суд не вбачає підстав для зобовязання ТОВ «АВТО ПРОСТО» скасувати платіжну вимогу № 372518/05/2017 від 01.06.2017 року, як таку що не відповідає умовам укладеної між сторонами угоди № 372518 від 19.09.2011 року, а також для визнання заборгованості за вказаною угодою в розмірі 83817,48 гривень такою, що не відповідає умовам цієї угоди.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що на момент укладення угоди від 19.09.2011 року відповідач не мав статусу фінансової установи, оскільки Законом України від 02.06.2011 року №3462-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п.1-1 відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі даного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. ОСОБА_4 набув чинності 09.01.2012 року, а 19.01.2012 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» зареєстровано в якості фінансової установи, що підтверджується свідоцтвом Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Верховний Суд України у своїй постанові від 11.09.2013 року у справі №6-40цс13 прийшов до висновку, що оскільки ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало відповідний дозвіл(ліцензію) на здійснення діяльності(надання фінансової послуги) щодо придбання товарів у групах у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відсутні підстави стверджувати, що така діяльність здійснюється товариством нелегітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності.

Аналізуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про зобовязання товариства з обмеженою «АВТО ПРОСТО» скасувати вимогу за вихідним № 372518/05/2017 від 01.06.2017 року, як таку що не відповідає умовам угоди № 372518 від 19.09.2011 року укладеної між сторонами, зобовязання товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» визнати заборгованість в розмірі 83817,48 гривень такою, що не відповідає умовам угоди № 372518 від 19.09.2011 року укладеної між сторонами відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_5