Справа № 159/498/18
Провадження № 2/159/404/18
УХВАЛА

21 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом Хомик ОСОБА_1 до Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати.

Представником відповідача подано суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як провадження у даній справі було відкрито після порушення Господарським судом м. Києва 15.06.2016 року провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод».

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду м. Києва від 15.06.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод». Визнано грошові кошти ПАТ НАК «Нафтогаз України» до ДП «Укрветсанзавод» в розмірі 4478872,95 гривень, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ДП «Укрветсанзавод». Зобовязано оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод». Призначено розпорядником майна ДП «Укрветсанзавод» арбітражного керуючого ОСОБА_2 Заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст. 4 КПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 8 ч.1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Поняття банкрутства, порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом, порядок та умови застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредитора визначаються Законом України від 14.05.1992 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», банкрутство визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Системний аналіз положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому спори щодо стягнення заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку при звільненні після порушення справи про банкрутство та офіційного його оприлюднення підлягають розгляду господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, предявлений позов, який ґрунтується на грошових зобовязаннях боржника, що виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 19.06.2016 року за номером 32720 було розміщено оголошення про порушення справи про банкрутство ДП «Укрветсанзавод», що унеможливлює розгляд вимог ОСОБА_3 у даній справі окремо від ліквідаційної процедури.

За положенням ч. 9 ст. 30 ГПК України, справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (виключна підсудність).

Зазначені норми ч. 9 ст. 30 ГПК України кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон № 2343-XII), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом 30.01.2018 року, а з 15.06.2016 року розпочато процедуру банкрутства ДП «Укрветсанзавод.

При цьому введений господарським судом мораторій зупиняє виконання боржником грошових зобовязань, термін виконання яких настав, і протягом дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги (ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ).

Відповідно до п.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки дана справи віднесена до господарської юрисдикції, а отже не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, 255 ЦПК України, ст.ст. 4, 20 ГПК України, ст. ст. 1, 9, 10, 14, 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати закрити, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства у Господарському суді міста Києва, яким порушене провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод».

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий : Т.Д. НАВАЛЯНИЙ