Справа № 564/113/18
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, посилаючись на наявність заборгованості внаслідок невиконання зобовязання за вказаним договором, укладеним 01 травня 2015 року між ним та відповідачем. На виконання умов укладеного правочину, позичальник зобовязувався повернути позичені кошти в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів до 20.06.2017 року та сплатити проценти у розмірі 2,5% у місяць, або 375 (триста сімдесят пять) доларів США. Перед наближенням строку повернення позики ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів та процентів за їхнє користування, проте ОСОБА_2 зобовязання не було виконано. 09 листопада 2017 року позикодавець направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення позики, однак це не дало необхідних результатів, тому просить грошові кошти стягнути в судовому порядку.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Проте від представника було подано заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги були підтримані у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про прични неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Тому суд, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнитии з таких підстав.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 01 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 2, відповідно до якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів у власність до 20.06.2017 року. Позичальник зобовязується повернути їх у встановлений строк та сплатити проценти у розмірі 2,5% в місяць, або 375 (триста сімдесят пять) доларів США.
Факт отримання позики підтверджується розпискою, підписаною відповідачем 01 травня 2015 року.
09 листопада 2017 року позикодавцем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про виконання його обовязку за договором позики, яку ОСОБА_2 отримав 10 листопада 2017 року, що підтверджується відміткою про отримання в рекомендованому повідомлені.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За положеннями частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до змісту статті 1047 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із приписів статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у позовній заяві доводи, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню.
Станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за договором позики становить 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 22 січня 2018 року складає 432 600 (чотириста тридцять дві тисячі шістсот) гривень основної суми боргу та 375 (триста сімдесят пять) доларів США процентів, що за офіційним курсом НБУ на 22 січня 2018 року складає 10 815 (десять тисяч вісімсот п'ятнадцять) гривень, а в цілому 443 415 (чотириста сорок три тисячі чотириста п'ятнадцять) гривень.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 4434 (чотири тисячі чотириста тридцять чотири) гривні 15 копійок судового збору, що підтверджується квитанцією № 1118-3191-6164-0809 від 23.01.2017. Оскільки позов задоволено повністю, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, 141, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 кошти за договором позики № 2 від 01 травня 2015 року 432 600 (чотириста тридцять дві тисячі шістсот) гривень основної суми боргу та 10 815 (десять тисяч вісімсот п'ятнадцять) гривень процентів, а загалом 443 415 (чотириста сорок три тисячі чотириста п'ятнадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 4434 (чотири тисячі чотириста тридцять чотири) гривні 15 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районним судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 20.04.2018 року.

СуддяОСОБА_3