Справа № 645/535/17
Провадження № 2/645/45/18
12 квітня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бондарєвої I.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Чень Чжо, треті особи: Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільної стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільної стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 2003 р. він та ОСОБА_3 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у позивача та ОСОБА_3 народились діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були зареєстровані в органах РАГС на підставі ч.1 ст.135 СК України, тобто прізвища, імена та по батькові дітей були записані за вказівкою матері. Записати позивача батьком дітей цивільна дружина відмовилась, оскільки бажала отримувати матеріальну допомогу від держави як мати - одиначка. В подальшому позивач та ОСОБА_3 планували укласти шлюб. В свідоцтвах про народження по-батькові доньок зазначено «Миколаївна», а в графі «батько» було записано «Дорошев Микола Йосипович».
Після народження дітей позивач часто був на заробітках, однак продовжував проживати однією сімю з ОСОБА_3, постійно спілкувався з дітьми та проводив з ними час, цікавився їх особистим життям, брав участь у їх навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. У 2009 року цивільна дружина - ОСОБА_3 почала вживати наркотичні засоби та з 2014 року зникати та тижнями не бувати вдома, покидаючи дітей. На цьому ґрунті між позивачем та ОСОБА_3 почали виникати суперечки, вони перестали проживати разом, ОСОБА_3 покинула квартиру, діти залишились з позивачем.
Пізніше, у серпні 2015 році, здійснюючи прибирання в квартирі, позивач знайшов оригінали нових свідоцтв про народження власних дітей - дівчат ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які були видані як «Повторні», де батьками дівчат були записані невідомі йому громадяни ОСОБА_8, відповідно, ОСОБА_2 та Чень Чжо. Позивач звернувся до ОСОБА_3 за поясненнями та остання вказала, що у 2013 році, за грошові кошти, погодилась записати батьками дівчат, на підставі ст. 126 СК України, громадян ОСОБА_8 для отримання останніми посвідки на постійне проживання в Україні.
З грудня 2015 року дівчата - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 знаходились в Комунальному закладі соціального захисту для дітей «Центр соціальних - психологічної реабілітації дітей міста Харкова». За весь час знаходження дітей в Центрі позивач регулярно відвідував їх, під розписку забирав дівчат на вихідні дні до себе, купував їм одяг, солодощі, подарунки до свят та все необхідне, тобто виконував обовязки батька. Починаючи з 23.12.2016 року, дівчата проживають разом з позивачем за адресою: м. Харків, вул. Миру, 26, кім 38, 40, ходять до школи за місцем фактичного проживання.
Мати дівчат ОСОБА_3 померла у жовтні 2016 року. Оскільки ОСОБА_3 померла, а батьками дівчат записані сторонні люди, у позивача фактично відсутні права відносно власних дітей. Позивач хоче, щоб всі діти проживали разом з ним. Вважає, що підтвердження походження дівчат ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від батька - ОСОБА_1 відповідає інтересам дітей, оскільки фактично останні залишились сиротами. Позивач піклується про дітей, не відмовляється від них та не бажає віддавати їх до інтернату.
Просить суд визнати його батьком малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та внести відповідні зміни до актового запису про їх народження.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та Представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що позивач не спроможний оплатити вартість генетичної експертизи.
Представник третьої особи: Департаменту служб у справах дітей ХМР ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що родина позивача перебуває на обліку Служби у справах дітей з 2015 р., коли позивач звернувся о них за допомогою, оскільки самостійно виховував трьох дітей, а їх мати ОСОБА_3 була відсутня. Дітей влаштували до Центру соціально-психологічної реабілітації, але батько їх постійно відвідував, допомагав Центру, брав участь у їхніх заходах. Мати дітей ОСОБА_3 зявилась у 2016 р. та пояснила, що створила іншу родину і не буде проживати з позивачем та їх трьома дітьми. Служба у справах дітей підготувала позов про позбавлення її батьківських прав, а також громадян ОСОБА_8, записаних батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_12, оскільки ОСОБА_3 пояснила, що записала відповідачів батьками доньок за гроші. Оскільки в жовтня 2016 р. вона померла, позов до суду не був поданий. ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей із заявою про повернення дітей і вони були йому повернуті. Служба підтримує з ним звязок, надає допомогу. Родина орендує дві кімнати, де чисто й прибрано, є ремонт, в кожного своє ліжко. ОСОБА_1 з сином користується однією кімнатою, дівчата іншою. У дітей є всі необхідні речі, вони навчаються у школі, позивач працює, між ними дружні родинні стосунки.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позовних вимог (відзиву) не надали.
Представники третіх осіб: Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільної стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільної стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали окремі письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.
За таких обставин суд вважає можливим проведення судового розгляду у відсутність відповідачів та представників третіх осіб, та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наданих суду доказів, проти чого позивач не заперечував.
Допитавши позивача, його представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження І-ВЛ № 317917, виданого повторно 18.06.2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, матірю дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначена «Дорошева Валерія Валеріївна», в графі батько зазначено «ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_8» (а.с.9).
Відповідно до свідоцтва про народження І-ВЛ № 331907, виданого повторно 19.09.2013 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №436, матірю дитини ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначена «Дорошева Валерія Валеріївна», в графі батько зазначений «Чень Чжо, громадянин ОСОБА_8» (а.с.10).
Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ № 007657 (а.с.6).
За повідомленням Комінтернівського районного у м.Харкові відділу ДРАЦС
реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 09.11.2016 р., мається актовий запис №366 від 06.06.2007 р. на ОСОБА_13. Згідно заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 18.06.2013 р., ОСОБА_2 признав себе батьком дитини на підставі ст.126 СК України (а.с.12).
За повідомленням Орджонікідзевського районного у м.Харкові відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 21.10.2016 р., мається актовий запис №436 від 31.08.2010 р. на ОСОБА_14. Згідно заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 19.09.2013 р., Чень Чжо признав себе батьком дитини на підставі ст.126 СК України (а.с.11).
Між тим, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що він є другом позивача з дитинства. Позивач має сімю, яка складається із трьох дітей, його цивільна дружина ОСОБА_3 померла. Позивач особисто забирав дітей з пологового будинку, з цивільною дружиною вони прожили разом продовж 12 років. Свідок постійно спілкується з позивачем, інколи вони разом працюють. Позивач дбайливо ставиться до дітей, піклується про них. Позивач у важкі для нього часи віддавав дітей до інтернату, але під час перебування дітей в інтернаті постійно їх відвідував та на вихідні забирав додому.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачем продовж 10 років, хрестив сина позивача. Після народження сина ОСОБА_17 у нього народились дівчата. Мати дітей померла рік тому. В родині між позивачем та дітьми теплі стосунки, позивач вважає себе батьком дітей, піклується про них, любить, діти називають позивача батьком. Діти забезпечені усім необхідним для розвитку, позивач працює. Коли діти були в інтернаті, позивач їздив до них. Після народження дівчат саме позивач забирав їх з пологового будинку. В 2015 р. свідку стало відомо, що мати дітей за гроші в свідоцтві про народження дівчат вписала їх батьками громадян ОСОБА_8.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, у них спільний коридор. У позивача троє дітей: Сашко, ОСОБА_13 та ОСОБА_3, . він ставиться до них, як батько, діти люблять позивача та чекають його. Деякий час діти проживали у реабілітаційному центрі, але позивач завжди відвідував їх в центрі, на вихідні забирав до дому, водив у цирк. В той час мати дітей з позивачем вже не проживала. В кімнаті дітей завжди чисто, все улаштовано для дітей, вони разом з позивачем готують їсти та прибирають. Позивач добре піклується про дітей. Також свідок пояснила, що в 2006-2007 р. та в 2009-2010 р. вона за їх місцем мешкання громадян ОСОБА_8 не бачила, в гості до ОСОБА_3 громадяни ОСОБА_8 ніколи не приходили.
Позивач, допитаний в якості свідка, також пояснив суду, що його сімя складається з нього та його трьох дітей сина ОСОБА_19 та доньок ОСОБА_3 і ОСОБА_13. Вони разом проживають, він турбується про дітей та сам їх виховує, мати дітей померла. Позивач дізнався про отримання цивільною дружиною повторних свідоцтв про народження дітей після припинення шлюбних відносин з нею у 2015 р., коли випадково їх знайшов. Батьки позивача вважають дівчаток своїми онуками, діти кожного року їздять до них у гості. Між ними існують теплі, родинні відносини, діти допомагають йому у господарстві. Діти відвідують ЗОШ №71. Зазначив, що в період, коли позивачеві було важко, він віддав дітей у реабілітаційний центр на деякий час, де відвідував їх, на вихідні забирав до дому. З ОСОБА_3 він мешкав з 2002 р., особисто забирав ОСОБА_3 з пологового будинку. Перед народженням дітей ОСОБА_3 не мала стосунків з громадянами ОСОБА_8, вона жила разом з ним та їх старшим сином, також ОСОБА_3 ніколи не казала, що батьками дівчат є громадяни ОСОБА_8. Громадяни ОСОБА_8 ніколи не цікавились долею дівчат. Після того, як він дізнався, що в свідоцтвах про народження вказані відповідачі, ОСОБА_3 пообіцяла, що все виправить, але померла.
Про те, що саме позивач є батьком малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 свідчать й надані суду копії первісних свідоцтв про народження дітей, де по батькові дітей зазначено «Миколаївна», що є похідним від імені позивача «Микола», крім того, батьком дітей вказана особа, імя та по батькові якої співпадає з іменем та по батькові позивача - «Микола Йосипович» (а.с.7, 8).
За повідомленням КЗ «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок) №307 Харківської міської ради» від 22.11.2016 р. за №170/01-31, ОСОБА_13 (Миколаївна)
відвідувала групу №2, ОСОБА_14 (Миколаївна) відвідувала групу №5 даного навчального закладу. Їх батько ОСОБА_1 приділяв належну увагу їх вихованню. Він приводив та забирав дітей з дитячого садка, спілкувався з вихователями та помічниками вихователів, цікавився успіхами дітей, постійно відвідував батьківські збори, з розумінням ставився до порад та, якщо були, зауважень з боку вихователя. Діти були забезпечені з боку батьків всім необхідним: у них був змінний одяг, в належному вигляді та необхідній кількості, взуття, діти були доглянуті та охайні. Батько дбайливо ставився до здоровя дівчат, цікавився їх поведінкою та самопочуттям у групі. ОСОБА_1 приймав участь у ремонтних роботах та житті дошкільного закладу, з розумінням ставився до вирішення питань закладу. (а.с.15)
Як вбачається з повідомлення Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №70 Харківської міської ради від 29.11.2016 р. за №317/01-32, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчалась з 1-го по 3-й клас даного навчального закладу. Під час її навчання декілька разів до класного керівника приходив її батько, ОСОБА_1, щоб поцікавитися успіхами доньки у навчанні. Також батько приходив на виклик класного керівника, коли необхідно було зясувати причини відсутності учениці на заняттях або причини недостойної поведінки. Крім того, під час відвідування сімї за місцем проживання вдома знаходився саме батько з дітьми, тоді як матір не можливо було застати по декілька тижнів (а.с.16)
За повідомленням Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «м.Харкова» від 26.07.2016 р. за №381, малолітні ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували у цьому Комунальному закладі з 22.12.2015 р. За вказаний період мати малолітніх відвідувала дітей 2 рази 02.04.2016 р. та 01.05.2016 р., батько 4 рази 20.03.2016 р., 24.04.2016 р., 01.05.2016 р., 25.07.2016 р. (під час карантинів, свят тощо, привозив дітям фрукти, одяг, солодощі, подарунки до свят (а.с.14).
Згідно свідоцтва про смерть І-ВЛ № 566380, мати малолітніх ОСОБА_3 померла 19 жовтня 2016 р.
08.12.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Індустріального району щодо надання дозволу на повернення дітей з КЗСЗД «ЦСПРД м.Харкова» та отримав такий дозвіл з умовою подальшого перебування дітей на обліку Служби під наглядом спеціалістів ( а.с.17).
23.12.2016 р. малолітні ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були передані позивачеві, що підтверджується Актом КЗСЗД «ЦСПРД м.Харкова» про факт передачі дітей (а.с.18).
На час розгляду справи позивач та малолітні ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проживають разом за адресою: м.Харків, вул..Миру б.26, кім.38, 40.
Судом оглядались фотознімки неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та встановлено, що їх риси обличчя не характерні для осіб азіатського походження, більш того, на думку суду, вони схожі на позивача.
Приписами ст.ст.125, 126, 128 СК України передбачена можливість визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, або за рішенням суду.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, забрані відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. 9 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
За повідомленням Головного управління державної міграційної служби України в
Харківській області від 15.02.2018 р. за №04/1-6301.8.1-2793/63.2-18, за обліком ГУ ДМС України в Харківській області значаться: громадянин КНР ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, якому 29.12.2014 р. ГУ ДМС України в Харківській області надано дозвіл на імміграцію в Україну та 30.12.2014 р. документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії ІН №082483, терміном дії-безстроково. Зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Інформації щодо перебування вказаного громадянина на території України у 2006-2007 р. в ГУ ДМС відсутня; громадянин КНР Чень Чжо, ІНФОРМАЦІЯ_6, якому 27.07.2010 р. за клопотанням ХМГО «Китайсько-Український Центр економічного та культурного співробітництва» за №332 було продовжено строк перебування в Україні терміном до 18.04.2011 р. Чень Чжо за посвідкою на постійне проживання в Україні серії ІН №033040, виданою 01.04.2014 р. органом 4401, терміном дії-безстроково, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. На 15.02.2018 р. значиться знятим з реєстраційного обліку за рішенням суду (а.с.112).
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо належних і допустимих доказів, які свідчать про обгрунтуваність позовних вимог щодо визнання позивача батьком малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у даному випадку суд враховує інтереси дітей, яких позивач виховує та утримує з народження, адже відмова у задоволенні позовних вимог автоматично позбавить їх батьківського піклування та змусить органи опіки і піклування вилучити дітей з родини, з їх звичних умов проживання, та передати їх на державне забезпечення.
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
Таким чином, ухвалюючи судове рішення про задоволення вимоги про визнання позивача батьком малолітніх, суд зазначає про необхідність внесення органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актових записів про їх народження щодо батька дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 126-128, 134 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовільнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_9.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10.
Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_13
№ 366 від 06.06.2007 р., складеного Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відомості про ОСОБА_2, як батька дитини, та зазначити батьком дитини ОСОБА_1, громадянина України.
Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_14 № 436 від 31.08.2010 р., складеного Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відомості про Чень Чжо, як батька дитини, та зазначити батьком дитини ОСОБА_1, громадянина України.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя :