ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/316/18
Провадження № 2/636/636/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за правом представлення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будовами та на ? частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Мухіна, буд. 9, у порядку спадкування за законом за правом представлення.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05.12.2016р. померла її бабуся ОСОБА_3, якій на праві приватної власності належав житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані у м. Чугуєві, Харківської області по вул. Мухіна, № 9. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_1 є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (мати позивача), яка померла 23.08.1999р. до відкриття спадщини. У звязку з цим ОСОБА_1 звернулась до суду з метою спадкування за законом частки спадкового майна, яке б належало її матері, якщо б вона була живою на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3

Сторони судове засідання не зявилися. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує, про що надав суду заяву. Представник третьої особи просив суд проводити розгляд справи без участі представника нотаріальної контори та винести рішення у відповідності до чинного законодавства України.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін за письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2016р. у м. Чугуєві Харківської області померла ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 563918 від 06.12.2016 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, площею 63,7 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,1752 га, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Мухіна, № 9, та належали померлій на праві приватної власності, що підтверджується довідкою-характеристикою КП «Чугуївське МБТІ», технічним паспортом на вказаний будинок та Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 035094 (а.с. 17-24).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 відповідач по справі та донька ОСОБА_3, якби вона була живою на час відкриття спадщини, яка, згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 205627 від 25.08.1999р., померла 23.08.1999р. (а.с. 13), оскільки чоловік спадкодавця ОСОБА_4 помер раніше за неї 15.09.1998р. (а.с. 34).

Померла ОСОБА_3 є бабусею позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії VІ-ВЛ № 308069 від 06.09.1986р., в якому у графі «мати» значиться - ОСОБА_3 (донька спадкодавця); свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (мати позивача - донька спадкодавця) серії МГ № 797608 від 13.02.1961р., в якому у графі «мати» значиться - ОСОБА_3 (бабуся позивача - спадкодавець) (а.с. 6, 12).

За інформаційною довідкою Чугуївської державної нотаріальної контори № 706/01-16 від 26.03.2018р., після смерті ОСОБА_3, померлої 05.12.2016р., в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявою про прийняття спадщини згідно зі ст. 1266 ЦК України на долю померлої у 1999 році матері в нотаріальну контору звернулась онука померлої - ОСОБА_3; заведена спадкова справа, свідоцтво про прийняття спадщини не видавалось (а.с. 60-64).

Судом також встановлено, що на день смерті спадкодавця з нею разом був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_2 відповідач по справі.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги померлої є її діти: відповідач ОСОБА_2 та померла у 1999 році мати позивача ОСОБА_3, розмір часток яких у спадщині відповідно до ст. 1267 ЦК України є рівними.

Статтею 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення. Відповідно до ч. 1 цієї статті внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, позивач має право на ? частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її баби, та яке б успадкувала ОСОБА_3, яка померла 23.08.1999.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідач прийняв спадщину після померлої матері шляхом постійного проживання разом із нею на час відкриття спадщини, апозивач у визначений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Частиною 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оскільки позивач має право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, померлої 05.12.2016, на праві представлення, враховуючи, що позов визнаний відповідачем, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за правом представлення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилася 19 серпня 1986 року у м. Чугуєві Харківської області, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та ? частину земельної ділянки розміром 0,1752 га, які знаходяться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Мухіна, буд. 9, в порядку спадкування за законом за право представлення, після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 05 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя