У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Ліпатовій К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позовудо Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, 01 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі за № 4217, до вирішення судом даного позову. Заява обґрунтована тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса та постанови державного виконавця від 13 грудня 2017 року із призначеної пенсії позивачки проводяться утримання в розмірі 20 % на погашення заборгованості по виконавчому документу в розмірі 21548 грн. 65 коп. На думку позивача, в даному випадку існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку, оскільки якщо це не зробити, то вподальшому ПФУ в Черкаському районі буде здійснювати відрахування, а невжиття заходів забезпечення може утруднити поновлення оспорюваних прав та її інтересів, за захистом яких остання звернулася.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Одним із способів забезпечення позову передбачених п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив, що заявником не наведено причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, також відсутнє обґрунтування в частині реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. Б. Соколишина