Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.18 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 23.02.2018 р. № 73 «Про звільнення з роботи директора відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3М.», поновити його на роботі на посаді директора відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 23.02.2018 р., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2018 р. до дня ухвалення рішення суду, виходячи з середньоденної заробітної плати 663,38 грн. без урахування податків та зборів, та моральну шкоду в розмірі 3000 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 26.05.2017 поновлений на посаді директора ВП «шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» відповідно до наказу ПАТ «Лисичанськвугілля» від 23.02.2018 № 71 «Про поновлення на посаді відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля». 23.02.2018 позивачу стало відомо, що 23.02.2018 в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» винесено наказ № 73 «Про звільнення з роботи директора ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3, яким позивача звільнено з займаної посади з 23.02.2018 за одноразове грубе порушення трудових обовязків на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Вважає, наказ таким, що суперечить трудовому законодавству України, та порушує права.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, суду усно та письмово пояснив, що відповідно до наказу ПАТ «Лисичанськвугілля» від 23.02.2018 № 73 «Про звільнення з роботи директора ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3М.» позивач був звільнений з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків. У вказаному наказі докладно викладені порушення, які були вчиненні ОСОБА_3. Постановою Лисичанського міського суду від 18 липня 2017 року встановлено, що ОСОБА_3 навмисними діями створив реальний конфлікт інтересів в порушення Закону України «Про запобігання корупції». Звільнити його раніше відповідач не мав можливості, бо позивач був поновлений на роботі тільки у 23 лютого 2018 р.. Того ж дня і винесли наказ. Підписувати наказ ОСОБА_4 міг, бо був призначений наказом ОСОБА_5, неможливість виконання обовязків Генеральним директором має місце коли така особа взагалі відсутня, а не у відпустці чи відрядженні.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що наказом від 23 лютого 2018 року № 71 на виконання рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 лютого 2018 р. у справі № 415/3635/17 позивач був поновлений з 26 травня 2017 р. на посаді директора ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» /а.с.10/.

23 лютого 2018 року наказом № 73 «Про звільнення з роботи директора відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3М.» ОСОБА_3 звільнено з посади директора ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» за статтею 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України, у звязку з одноразовим грубим порушенням трудових обовязків. Зобовязано начальника відділу кадрів ОСОБА_6 ознайомити ОСОБА_3 з наказом під розписку та довести його до відома особового складу підприємства /а.с.11-13/.

Вказаний наказ є незаконним, тому підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за порушення своїх трудових прав.

I.Нормативне обґрунтування рішення суду

1.Підстава звільнення

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках:

одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу)…

2.Порядок накладення дисциплінарного стягнення

Стаття 147 ч.1 п.2 КЗпП України - за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 2) звільнення.

Стаття 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стаття 58 ч.ч.1-3 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.

До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Стаття 60 ч.ч.2, 3 Закону України «Про акціонерні товариства» особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, вправі без довіреності діяти від імені акціонерного товариства, в тому числі представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками товариства.

У разі неможливості виконання особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, своїх повноважень, ці повноваження здійснюються призначеною нею особою, якщо інше не передбачено статутом або положенням про виконавчий орган.

3.Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

Ст.235 ч.2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу…

Абзац 2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Абзац 3 п.8 Порядку - середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

II.Мотиви, з яких суд прийшов до рішення по суті спору

1. Вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

А) Оскаржуваний наказ про звільнення позивача не містить посилання на конкретні пункти посадової інструкції чи інші локальні акти відповідача. норми яких були грубо порушені позивачем.

Суд вважає, що сам по собі факт накладення адміністративного стягнення не є достатньою підставою для звільнення згідно ст.41 ч.1 п.1 КЗпП України, оскільки закон у даному випадку повязує звільнення саме з порушенням трудових обовязків, а не застосуванням до працівника стягнень чи покарань, як це має місце у випадках, передбачених наприклад у ст.36 ч.1 п.7, ст.40 ч.1 п.8 КЗпП України.

Б) Погоджується суд і з посиланням на відсутність в особи, що підписала наказ про звільнення позивача, повноважень на підписання цього наказу.

Так, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості №114-к/к від 18 грудня 2017 р. на посаду виконуючого обовязки генерального директора відповідача на період до призначення керівника у встановленому порядку був призначений ОСОБА_5 (а.с.169).

Наказом №12 від 13 лютого 2018 р. ОСОБА_5 на період свого відрядження з 13 лютого 2018 р. призначив виконуючим обовязки генерального директора ОСОБА_4 (а.с.134).

Підпунктами 5 і 9 п.9.4 Статуту відповідача до компетенції Генерального директора віднесено призначення керівників філій та представництв Товариства і прийом та звільнення з роботи працівників Товариства. Пунктом 9.6 Статуту передбачено, що у разі неможливості виконання Генеральним директором своїх повноважень, за рішенням Міненерговугілля, як єдиного акціонера, його повноваження здійснює заступник Генерального директора, якщо інше не передбачене Статутом Товариства. Інші особи можуть діяти від імені товариства у порядку представництва, передбаченому Цивільним кодексом України (а.с.122).

Суд не приймає пояснення представника відповідача, що перебування Генерального директора у відрядженні не підпадає під закріплене у Статуті поняття «неможливість виконання повноважень», а ОСОБА_5 і був заступником Генерального директора, призначеним відповідно до п.п.9 п.9.4 Статуту відповідача.

Суд вважає, що неможливість виконання повноважень Генеральним директором і відсутність взагалі особи, призначеної на посаду Генерального директора, не є тотожними поняттями. Неможливість виконання повноважень може мати місце тільки у випадку, коли є особа, призначена на відповідну посаду, і ця особа внаслідок або чітко визначеного кола випадків або у будь-якому випадку не може виконувати свої повноваження відрядження, відпустка, хвороба, відсторонення від посади тощо.

Оскільки у відповідача була особа, призначена виконуючим обовязки Генерального директора, ні ОСОБА_6 «Про акціонерні товариства», ні Статут не визначають кола випадків неможливості виконання повноважень Генерального директора відповідача, - порядок призначення виконуючого обовязки керівника на період неможливості виконання ним своїх повноважень внаслідок відрядження визначений п.п.9 п.9.4 Статут відповідача.

Суду рішення Міненерговугілля про призначення ОСОБА_4 виконуючими обовязки Генерального директора відповідача на період відрядження ОСОБА_5 або довіреність на здійснення певних дій від імені відповідача надана не була.

В) Також, згідно наказу про звільнення про одноразове грубе порушення позивачем трудових обовязків відповідачу стало відомо з постанови Лисичанського міського суду від 18 липня 2017 р. про накладення на позивача стягнення за скоєння правопорушення, повязаного з корупцією.

Однак, із зазначеної постанови вбачається, що ці правопорушення були вчинені позивачем у березні-квітні 2016 р. (а.с.14-22).

Таким чином, зо дня скоєння інкримінованого позивачу одноразового грубого порушення трудових обовязків пройшло більше 6-ти місяців, тому у відповідача спливли строки накладення дисциплінарного стягнення, і звільнення позивача було незаконним, наказ є таким, що підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі зо дня звільнення.

На висновок суду не впливає та обставина, що позивач був поновлений на роботі тільки 23 лютого 2018 р., а тому стягнення не могло бути накладене на нього раніше, бо ст.148 КЗпП України містить виключний перелік обставин, які переривають строк накладення дисциплінарного стягнення.

2.Стягнення середнього заробітку та моральної шкоди

У звязку із поновленням позивача на роботі, підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно довідки № 173 від 23.08.2018 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 631,42 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, кількість планових днів, тобто днів за графіком роботи у листопаді-грудні - 44, середньомісячне число робочих днів склало 44/2=22 (а.с.168).

Середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 24 лютого 2018 р. по 12 листопада 2018 р. включно складає

за 8 повних місяців 8Х22Х 631,42грн.=111129,92 грн.;

пропорційно кількості за

5 календарних днів у лютому 2018 р./28 календарних днів у лютому місяці Х 22 середньомісячна кількість робочих днів Х 631,42 грн. = 2480,58 грн. і

12 календарних днів у листопаді 2018 р./30 кількість днів у листопаді місяці Х 22 середньомісячна кількість робочих днів Х 631,42 грн. = 5556,5 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 111129,92 грн. + 2480,58 грн. + 5556,50 грн. = 119167 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів.

Оскільки рішенням суду встановлено порушення трудових прав позивача, на його користь підлягає стягненню моральна шкода, розмір якої суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, визначає у 2000 грн.

III. Питання судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору в розмірі 704,8 грн. за позовні вимоги немайнового характеру про стягнення моральної шкоди. Судовий збір за задоволенні позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1191,67 грн. та немайнового характеру за поновлення на роботі в розмірі 704,8 грн., а всього 1896,47 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до ст. 137 ч.2-4 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст.15 ч.1,3, 5, 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське обєднання є юридичною особою, створеною шляхом обєднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

Адвокатське обєднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське обєднання.

Адвокатське обєднання може залучати до виконання укладених обєднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське обєднання зобовязане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Позивачем укладений договір про надання правової допомоги з адвокатським обєднанням «ОСОБА_7 та партнери» з визначенням попереднього розміру гонорару 10000 грн., який був сплачений згідно прибуткового касового ордеру від 02.03.2018 р. (а.с.96-98, 100). З позовної заяви вбачається, що вона підписана представником позивача адвокатом ОСОБА_7 (а.с.9, 99, 102), однак під час розгляду справи інтереси позивача на підставі довіреності ОСОБА_1Ю, (а.с.148). Доказів того, що він є членом зазначеного адвокатського обєднання суду не надано, як не надано і розрахунків наданої правової допомоги, зокрема і в частині написання відповіді на відзив.

Тому суд з огляду на складність справи та виконаних адвокатом робіт з написання позову і підготовки матеріалів до нього та значенням справи для позивача стягує з відповідача на користь позивача у якості витрат на правничу допомогу 1000грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/34АДРЕСА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», , яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 1, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» від 23 лютого 2018 року № 73 «Про звільнення з роботи директора відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3М.».

Поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді директора відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» з 23 лютого 2018 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 лютого 2018 року по 12 листопада 2018 р. включно в сумі 119167 (сто девятнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. з урахуванням сум податків, зборів та інших обовязкових платежів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн..

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1704 (тисячу сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» судовий збір в розмірі 1896 (тисячу вісімсот девяносто шість) грн. 47 коп. за такими реквізитами: 8отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, код за , банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22030200, рахунок 001, МФО 899998.

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22 листопада 2018 р..

Суддя: