Справа № 415/149/18
Провадження № 2/415/42/18
УХВАЛА

23 лютого 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, Лисичанської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, треті особи Міністерство внутрішніх справ, Головне управління національної поліції України у Луганській області, Генеральної Прокуратури України, Прокуратура Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, Лисичанської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, треті особи Міністерство внутрішніх справ, Головне управління національної поліції України у Луганській області, Генеральної Прокуратури України, Прокуратура Луганської області.

До Лисичанського міського суду представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді, в якій вказано, що суддя Калмикова Ю.О. перебивала свідка; погрожувала свідку ОСОБА_3 та представнику позивача ОСОБА_2 застосуванням до них відповідальності за зловживання правами та обовязками; зазначила, що свідок ОСОБА_3 не відповідає по суті та вона не визнає показання свідка ОСОБА_3 доказом по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, просив справу слухати за його відсутністю.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, просила слухати заяву про відвід без її участі.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Представником Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 надано письмове заперечення на заяву про відвід, в яких зазначили, що вважають, що вказаний відвід судді не ґрунтується на вимогах ЦПК України. Представником позивача ОСОБА_2 заявлено завідомо безпідставний відвід суду, та вчинено дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи у суді, вважають, що дані дії слід розцінювати як тиск на суддю. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників справи.

Так, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді Калмикової Ю.О., суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретар судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками процес.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ували про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З поданої заяви про відвід судді Калмикової Ю.О. жодної підстави, передбаченої у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судом не вбачається.

Щодо твердження представника позивача ОСОБА_2 про те, що суддя прямо і побічно заінтересована в розгляді справи, що в свою чергу викликає сумнів в неупередженості і обєктивності судді, у звязку з тим, що суддя Калмикова Ю.О. перебивала свідка, погрожувала свідку ОСОБА_3 та представнику позивача ОСОБА_2 застосуванням відповідальності за зловживання правами та обовязками, зазначила, що свідок ОСОБА_3 не відповідає по суті та не визнає показання свідка ОСОБА_3 доказом по справі, слід зазначити наступне.

По-перше, твердження представника позивач ОСОБА_2 щодо того, що суддя заявила, що не визнає показання свідка ОСОБА_3 доказом по справі, не відповідає дійсності, адже суддею не було висловлено таку позицію в судовому засіданні, підтвердженням чого є звукозапис судового процесу від 22.02.2018 року. Окрім цього, оцінка доказам надається суддею під час ухвалення рішення в нарадчій кімнаті з урахуванням вимог ст. 89 ЦПК України.

По-друге, суддя не погрожувала ані свідку ОСОБА_3, ані представнику позивача ОСОБА_2. Судом було лише зауважено, що дійсно на початку розгляду справи були розяснені права та обовязки сторін, було розяснено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та те, що зловживання процесуальними правами не допускається і, що суд відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, а у разі зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені ЦПК України. Підтвердженням цього є звукозапис судового засідання від 22.02.2018 року.

По-третє, суддя не перебивала свідка, а лише відповідно до вимог ч. 10 ст. 230 ЦПК України знімала питання за клопотанням прокурора, які були навідними, не стосувалися предмету спору та не мали істотного значення для вирішення справи. Так, відповідно до ч. 10 ст. 230 ЦПК Укрїани, головуючий має право за заявою учасників справи знімати питання, поставлені свідку, якщо вони за змістом є навідними або не стосуються предмета спору.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦПК України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обовязків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що у своїй заяві представник позивача не навів аргументованих доводів, які могли б викликати сумніви в обєктивності і неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи, а дана заява про відвід судді.

Підстави для відводу, викладені відповідачем у судовому засіданні, є суто субєктивними, надуманими, необґрунтованими у повному обсязі, є його субєктивною думкою та явною незгодою представника позивача з керуванням ходу судового засідання головуючою у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власно ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Відповідно до п. 11) ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняться у випадках, встановлених п. 7) ч. 1 ст. 252 ЦПК України до вирішення питання про відвід.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та вирішує питання про зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 214, 230, 252, 253, 258-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, Лисичанської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, треті особи Міністерство внутрішніх справ, Головне управління національної поліції України у Луганській області, Генеральної Прокуратури України, Прокуратура Луганської області зупинити до вирішення питання про відвід.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua/fair/sud2318.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З урахуванням вимог пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише з підстав зупинення провадження у справі шляхом подання апеляційної скарги до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА