Справа № 306/1286/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., БИСАГИ Т.Ю.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 306/1286/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 27 листопада 2017 року, головуюча суддя Ганчак Л.Ф. -

встановив:

ОСОБА_1 22.06.2017 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи наступним. Згідно з виконавчим листом від 04.08.2003 позивач отримує з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 24.07.2003, що становить 150,00 грн на місяць. Відповідач ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а отримувані аліменти є мізерними порівняно з прожитковим мінімумом для дитини. Відповідач більшу частину часу живе і працює за кордоном.

Посилаючись на ці обставини, на норми СК України щодо збільшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 просила збільшити розмір стягуваних із ОСОБА_2 аліментів і стягувати з нього на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Рішенням Свалявського районного суду від 27.11.2017 позов задоволено частково, постановлено змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 640,00 грн судового збору в дохід держави.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване у частині визначення часу, з якого належить стягувати аліменти в збільшеному розмірі. Так, визначивши дату початку стягнення збільшених аліментів як 05.10.2017, суд вважав, що у період стягнення цих аліментів слід включити період часу, протягом якого здійснювався перегляд заочного рішення в справі. Такий висновок не відповідає вимогам закону, оскільки збільшені аліменти слід стягувати починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили, тобто, з 27.11.2017. Просить рішення суду змінити, визначити дату початку стягнення збільшених аліментів як 27.11.2017.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не дає оцінки рішенню в частині, яка не оскаржується, та бере до уваги відповідні обставини остільки, оскільки це необхідно для розгляду апеляції, водночас суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч.ч. 1, 4, 6 чинної редакції ЦПК України, що за змістом узгоджується з положеннями ст. 303 ч.ч. 1, 3 редакції цього Кодексу, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції).

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу між сторонами проживає з матір'ю і на утримання якого з ОСОБА_2 на користь матері дитини на підставі рішення Свалявського районного суду від 04.08.2003 за виконавчим листом, виданим цим судом 04.08.2003, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 24.07.2003 (а.с. 2-8 та ін.).

З приводу зміни способу стягнення аліментів з частки від заробітку платника на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн у судовому засіданні 27.11.2017 сторони досягли згоди по суті (а.с. 69-70), у цій частині рішення суду ними не оскаржується.

За приписами СК України:

батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180);

за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3);

розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2);

частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1);

суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3)

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України).

Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися.

Вирішуючи питання про дату, з якої підлягають стягненню аліменти в зміненому (збільшеному) розмірі, суд першої інстанції правильно, з урахуванням вищенаведених норм закону зазначив, що аліменти в межах 1000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Проте, поряд із цим суд усупереч своєму ж правильному висновку дійшов помилкового рішення про те, що такою датою слід визначити 05.10.2017 як день, коли за заявою відповідача про перегляд заочного рішення суду від 17.07.2017, що надійшла до суду 18.08.2017, було скасоване зазначене заочне рішення (а.с. 18, 27-28, 52, 53).

У день 05.10.2017 рішення суду про стягнення аліментів не набирало законної сили, у справі, що розглядається, рішення набирає законної сили в день ухвалення відповідного рішення апеляційним судом (ст. 273 ч.ч. 1, 2, ст. 384 ЦПК України), а факт перегляду раніше ухваленого заочного рішення судом першої інстанції і день такого перегляду не мають правового значення для визначення дати, з якої належить стягувати змінені аліменти. Тож суд неправильно застосував норми ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України.

Відповідач, оскаржуючи рішення суду в цій частині, теж пов'язує початок стягнення змінених аліментів із часом набрання рішенням суду законної сили, втім, безпідставно вважає такою датою 27.11.2017, тоді як це дата ухвалення рішення судом першої інстанції, а не дата набрання ним законної сили.

Суд припустився й іншої помилки у застосуванні норм матеріального права. Так, суд вирішив «змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття», чим фактично прийняв повторно рішення про стягнення аліментів, тоді як за наявності чинного рішення суду про стягнення аліментів, а відтак, і про застосування раніше норм ст.ст. 180-182 СК України, повторне стягнення аліментів законом не передбачено і як таке недопустиме.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги за встановлення неправильного застосування норм матеріального права щодо вищенаведених обставин. Виходячи з викладеного, беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду обставини та необхідність врегулювання спірних відносин відповідно до закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції.

З урахуванням положень ст. 367 ч. 4 ЦПК України та на підставі ст. 376 ч. 1 п. 4 цього Кодексу, апеляцію слід задовольнити частково, рішення суду змінити, виклавши його резолютивну частину в редакції, що відповідатиме вимогам закону, виключатиме формулювання про повторне стягнення аліментів і визначатиме датою початку стягнення аліментів у новому розмірі 18.04.2018. В іншій частині рішення суду на підставі ст. 375 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367 ч. 4, ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Свалявського районного суду від 27 листопада 2017 року змінити, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково, змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, стягнутих рішенням Свалявського районного суду від 4 серпня 2003 року у частці від заробітку з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 коп.), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині залишити рішення суду без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 19 квітня 2018 року.

Судді