АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5559/17 22-ц/774/854/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/5559/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

позовному розглянув у спрощеному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2017 року, яке ухвалене суддею Зіміним М.В. у м. Кривому Розі о 10 год. 20 хв. та повне судове рішення складено 18 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.12.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором в частині сплати кредиту та відсотків за його користування, виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року склала 12730,35 грн., й яку в добровільному порядку відповідач не сплатив.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 12730,35 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 490,40 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7425,65 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3970,00 грн.; штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 594,30 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що суд безпідставно застосував наслідки спливу позовної давності, не врахувавши положень ст.ст. 599, 1048 ЦК України та того, що кошти за кредитним договором не було повернуто, а тому проценти та пеня підлягають стягненню в межах строку позовної давності.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27.12.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти від 12.09.2017 року, наданої позивачем, строк дії кредитної картки закінчився у грудні 2011 року (а.с. 26).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року становить 12730,35 грн. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 490,40 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7425,65 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3970,00 грн.; штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 594,30 грн. (а.с. 4-6).

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якого, у відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України, заявив відповідач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту укладеного кредитного договору б/н від 27.12.2008 року вбачається, що ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредитний ліміт на кредитну картку в обмін на його зобов'язання, як позичальника, повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в обумовлені договором строки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Як вбачається зі змісту кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору - строк дії кредитного ліміту з 27.12.2008 року КБ «ПриватБанк», строк дії картки до грудня 2011 року.

так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів (процентів за користування кредитм) - щомісяця до 25 числа, наступного за звітним.

Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

При цьому, строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність ? це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як встановлено судом та вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем ОСОБА_1, здійснений 24.02.2009 року (а.с. 4-6), строк дії картки встановлено до грудня 2011 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що строк позовної давності для позивача сплинув у грудні 2014 року, проте з позовом він звернувся 11 вересня 2017 року (а.с.2), не зазначивши поважних причин пропуску строку і не ставив питання про його поновлення.

Встановивши наведені обставини, зважаючи на відсутність доказів поважності причин пропуску звернення до суду з позовом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов подано до суду з пропуском строку позовної давності, про що відповідач, відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, зазначив в заяві від 12.12.2017 року про його застосування (а.с. 39-41).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою длявідмови у позові.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку із спливом позовної давності.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд неправильно зробив висновок щодо пропуску позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом та пені, оскільки станом на теперішній час зобов'язання не виконане, колегія судів до уваги не приймає тому, що вони ґрунтуються на неправильному трактуванні та застосуванні норм матеріального права.

Так, за положеннями ст. 1048 ЦК України проценти за користування кредитом та пеня підлягають стягненню в тому разі, якщо такі вимоги заявлено в межах строку позовної давності після закінчення строку дії кредитного договору.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що строк дії кредитного договору закінчився в грудні 2011 року, тоді як вимогу про стягнення процентів та пені позивач заявляє у вересні 2017 року, після спливу строку позовної давності, не надаючи жодних доказів на підтвердження пролонгації вказаного договору або доказів в підтвердження користування кредитної карткою відповідачем після спливу його дії.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: