П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Київ

Справа №359/2097/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 14 листопада 2018 року

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_1
відповідачі Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп»

третя особа Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

Справа №359/2097/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2390/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Журавський В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області, постановлену суддею Журавським В.В. 13 липня 2018 року, в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп», третя особа: Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання дій протиправними, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ТОВ «Гарант Ойл Групп», третя особа: Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання дій протиправними, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

11 липня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою, якою просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку ОСОБА_2 та службовим особам НОМЕР_1 Міністерства оборони України у видачі перепусток для забезпечення доступу до майна, що належить ОСОБА_1 в тому числі: ОСОБА_1 та його довіреним особам ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншим довіреним особам, вказаним у його відповідних письмових зверненнях до командування ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України, для забезпечення відпуску зі зберігання його палива, яке знаходиться у належних ТОВ «Гарант Ойл Групп» резервуарах складу ПММ №2 ВЧ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви заявник вказувала, що необхідність забезпечення позову викликана фактами умисного перешкоджання зі сторони відповідачів у допуску ОСОБА_1 , його представника та його довіреним особам до належного позивачу палива. Необхідність забезпечення позову полягає в тому, що позивач тривалий час з квітня 2016 року позбавлений права користуватися та розпоряджатись власним майном/паливом, що є невід`ємними частинами та складовими права власності.

Крім того, без забезпечення позовних вимог виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог, може ускладнитись, оскільки якість палива, до якого позивач ОСОБА_1 не має доступу з квітня 2016 року, може суттєво погіршитись та позивач не забажає заправляти власне авто паливом неналежної якості.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2018 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Зокрема вказує про те, що навіть у разі задоволення позовних вимог у справі № 359/2097/18 виконання рішення може ускладнитись, оскільки ОСОБА_1 з моменту відкриття Бориспільським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області ВП №54138042 (справа № 760/11898/16-ц) командування ВЧ НОМЕР_2 незаконно відмовляло у видачі перепусток з метою отримання власного палива з резервуару складу, надаючи доказ у вигляді акту про не допуск ОСОБА_1 та його представників до резервуару. З огляду на це, припускає, що позивач може не отримати допуск до свого палива після задоволення позову, з огляду на перешкоди командування ВЧ НОМЕР_1 , та посилається на те, що якість палива може суттєво погіршитись (позивач не має доступу до власного палива з квітня 2016 року).

Крім того, зазначала, що забезпечення позову у зазначеній справі необхідно здійснити шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії, що не є фактичним вирішенням питання по суті позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_3 , відповідач ТОВ «Гарант Ойл Групп»,третя особа: Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представником відповідача ОСОБА_11 подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу представник в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суд першої інстанції залишити без змін.

Вказувала про те, що застосування відповідних заходів забезпечення позову може істотно порушити інтереси військової частини НОМЕР_1 , оскільки, відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та з моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до цього часу, і у разі задоволення про забезпечення позову шляхо встанвоелння обов`язку службовим особам АА 2215 видати перепустки ОСОБА_1 та його довіреним особам , що не є учасниками судового процесу , та з якими військова частина НОМЕР_3 не має договірних зобов`язань, будуть створені передумови для можливого настання негативних наслідків для військової частини: виникнення пожежі, пошкодження військового майна , вчинення диверсій, терористичних актів тощо.

Крім того, як убачається зі змісту позовної заяви, заходи забезпечення позову є тотожними заявленими позовними вимогами, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі виник спір з приводу усунення перешкод у доступі ОСОБА_1 та уповноважених ним осіб до складу ПММ АДРЕСА_2 , на якому у резервуарах зберігається пальне, яке належить позивачу, що є неприпустимим з огляду на положення п.10 ч.2 ст.150 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ТОВ «Гарант Ойл Групп», третя особа: Бориспільський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області про визнання дій протиправними, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Між сторонами виник спір з приводу усунення перешкод у доступі ОСОБА_1 та уповноважених ним осіб до складу ПММ АДРЕСА_2 , на якому у резервуарах зберігається пальне, яке належить відповідачу.

Отже, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, обраний захід забезпечення позову є тотожним задоволенню позовної вимоги позивача, що суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства.

При цьому необхідно зауважити, що скаржником не доведено обставин що невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити можливе виконання рішення про визнання протиправними дій ВЧ НОМЕР_1 та протиправної бездіяльності ТОВ «Гарант Ойл Групп», а також зобов`язання утриматися від дій, які перешкоджають доступу до складу ПММ АДРЕСА_2 , за захистом та поновленням яких позивач звернувся до суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття судом обраного заявником заходу забезпечення, оскільки обраний вид забезпечення позову за своїм змістом є тотожним можливому задоволенню позовних вимог ОСОБА_12 .

Крім того, заявником не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позову.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. .

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус
Судді: Л.Д. Махлай
О.І. Шкоріна