Провадження № 2-н/522/176/18
Справа № 522/5580/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення дитиною повноліття в сумі 3000,0 гривен.

Оглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що у задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суддя вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 177 ЦПК України документи, що додаються до позовної заяви (заяви): 1) Позивач (заявник) повинен додати до позовної заяви (заяви) її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Відповідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Також, відповідно до п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Частинами 4 та 5 цієї статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи, підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Стягувач в свою чергу додає до заяви, згідно додатку, не оригінали письмових доказів, а їх ксерокопії, які не засвідченні належним чином (нотаріально чи особисто), що не відповідає вимогам ч.2 ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.166 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 186, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси А.В.Науменко

13.04.2018