МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа №370/2335/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання кредиту,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Росвен Інвест Україна» (далі - позивач) в особі представника ОСОБА_2, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, (далі - відповідач), в якому вказало, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 500263926 від 26.03.2012 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 29999,00 грн., з кінцевим строком погашення до 27.03.2015 року.

Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за вказаним кредитним договором.

Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за кредитним договором, банк визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості шляхом направлення письмових повідомлень про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги банку щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена.

23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500263926 від 26.03.2012 року, укладеним між ОСОБА_1, та ПАТ «Альфа-Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складає 49833,67 грн.

З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 500263926 від 26.03.2012 року позивач надіслав повідомлення з вимогою здійснити оплату заборгованості, яка залишена без задоволення.

Тож, у порушення ст. ст. 526, 527, 530, 612, 655 ЦК України відповідач зобов'язань не виконала, що стало підставою для звернення до суду, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання кредиту №500263926 від 26.03.2012 року у сумі 49833,67 грн., з яких 43133,67 грн., простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6700 грн., простроченої заборгованості за відсотками.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року позовну заяву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу суду та копію позовної заяви з додатками відповідач не отримав, поштове відправлення повернулося до суду без вручення у зв'язку із відмовою відповідача ввід його одержання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 . ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, тобто 13.10.2018 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне.

26.03.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» як кредитором та ОСОБА_1, (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 15.10.1998 р., ідентифікаційний

номер НОМЕР_1) як позичальником було укладено Договір про надання кредиту №500263926, згідно з умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності,

строковості, у сумі 29999,00 грн., з кінцевим строком погашення до 27.03.2015 року (а.с. 16-24).

Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором №500263926 від 26.03.2012 року.

23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500263926 від 26.03.2012 року, укладеним між ОСОБА_1, та ПАТ «Альфа-Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала 49833,67 грн., з яких 43133,67 грн., простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6700 грн., простроченої заборгованості за відсотками.

Позивач надсилав повідомлення з вимогою здійснити оплату заборгованості, яке залишене без задоволення.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ст. ст. 509, 512, 514, 525, 526, 1050 ЦК України.

Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит на відповідних умовах, а відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 49833,67 грн., право вимоги якої було уступлено позивачеві.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивач підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість за Договором про надання кредиту № 500263926 від 26.03.2012 року у сумі 49833,67 грн., з яких 43133,67 грн., простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6700 грн., простроченої заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» 1762,00 грн., судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 20.11.2018 року.

Реквізити сторін:

ТОВ «Росвен Інвест Україна», адреса - 03126, м. Київ, бульвар В. Гавела, буд. 6; , р/р 8912 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528;

ОСОБА_1, адреса - АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Суддя О.В. Тандир