Справа № 584/1286/18
Провадження № 2/584/647/18
21.11.2018 Путивльський районний суд Сумської області
в особі : головуючого - судді Токарєва С.М.
при секретарі Ковальовій К.В.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1987 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 є власником житлового будинку АДРЕСА_1
У зазначеному будинку зареєстрований і відповідач у справі (зять позивача), який з 2014 року по теперішній час у вказаному житлі не проживає без поважних причин, тобто в силу ч. 2 ст. 405 ЦК України є таким, що втратив право на користування цим житлом.
Посилаючись на вищевказане, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним будинком, а судові витрати просила покласти на нього.
У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, однак до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надав.
Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді справи.
З'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1987 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2011 позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1(а.с. 6-8,9-10, 18).
В силу ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.
Довідкою Путивльської міської ради від 16.08.2018 № 5398 та копією будинкової книги підтверджено те, що у вказаному будинку зареєстрований, окрім інших осіб, чоловік дочки позивача, відповідач ОСОБА_2 (а.с. 17, 11-15).
Комісійним актом від 21.08.2018, засвідченим депутатом Путивльської міської ради, зафіксовано той факт, що у зазначеному будинку з 2014 року по теперішній час ОСОБА_2 не проживає (а.с. 16).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.
У постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, оскільки як член сім'ї власника будинку відповідач понад один рік у згаданому будинку не проживає, докази поважності причин його відсутності у справі відсутні, тому його слід визнати таким, що втратив право користування цим житлом.
У зв'язку із повним задоволенням позову на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 89, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
1. Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої по проАДРЕСА_1 задовольнити повністю.
2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого по АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1
3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання через Путивльський районний суд Сумської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв