Провадження №2-з/523/69/18
У Х В А Л А

"16" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення майбутнього позову ,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з заявою про забезпечення свого майбутнього позову до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 27209,83 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала на те, що ОСОБА_2 визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху, в результаті його дій сталася пригода і її транспортний засіб отримав механічні пошкодження, які за висновками спеціаліста склали матеріальну шкоду у розмірі 27209,83 грн.. Оскільки ОСОБА_2 відмовляється сплачувати вказані кошти, ОСОБА_1 вважає, що він за цей час до подання позову може штучно погіршити стан майна, що в результаті може утруднити чи зробити неможивим виконання рішення суду.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вказану норму розгляд заяви здійснюється без виклику ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За вимогами ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з вимогами п.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону за подання заяви про забезпечення позову фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за змістом вказаних норм заявник ОСОБА_3 має обгрунтувати свою заяву та надати належні докази в підтвердження на час вирішення питання про забезпечення позову, що за ОСОБА_2 значиться у власності транспортний засіб, оскільки відсутність таких відомостей позбавляє суд можливості також визначити співмірність обраного заходу забезпечення з заявленою сумою позовних вимог.

Крім того, із аналізу зазначених норм чітко слідує, що оплата судового збору здійснюється стороною справи, а такою є ОСОБА_3, однак заявником не сплачено судовий збір у розмірі 352,40 грн.. Додана до заяви електронна квитанція про сплату представником ОСОБА_4 судового збору судом не приймається як доказ, оскільки не підтверджує оплату заявником.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що за нормами ст.141 ЦПК України при прийнятті судом рішення здійснюється розподіл судових витрат, і в разі задоволення позову, судовий збір стягується на користь позивача.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та доводи, якими вона мотивується, приймаючи до уваги те, що позивач не навела підстав необхідності застосування забезпечення позову та не надала доказів в підтвердження зареєстрованого права власності на транспортний засіб, а також не сплатила судовий збір.

При цьому, позивач не обгрунтувала, у чому полягає імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди. Як слідує з заяви ОСОБА_3 знаючи про наявність страхового поліса не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування, передбаченого вимогами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи вказане, та норми, які підлягають застосуванню при вирішенні питання про необхідність забезпечення позову, суд вважає заяву ОСОБА_3 такою, що не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, тому вона підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення майбутнього позову повернути.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 16.11.2018р.

Суддя