Справа № 226/174/18
Провадження № 2/226/254/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Димитровській міській суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ДП «Мирноградвугілля»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ДП «Мирноградвугілля» в обґрунтування якого зазначив, що з 31.03.2009 року по 17.11.2017 року він перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Капітальна» та був звільнений за ст.38 ч.1 КЗпП України за власним бажанням. У день звільнення повний розрахунок з ним проведений не був, остаточно відповідач розрахувався з ним лише 17.01.2018 року. Посилаючись на ст.ст.116, 117 КЗпП, просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9487,81 грн., виходячи з середньоденного заробітку 231,41 грн.

Позивач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву, згідно з якою наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву, згідно з якою не погодився з позовними вимогами у повному обсязі, мотивуючи тим, що позивач будь-яких вимог щодо виплати заборгованості по заробітній платі не заявляв, просив справу розглянути без його участі.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду.

Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 31.03.2009 року по 17.11.2017 року та був звільнений за ст.38 ч.1 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 6-9).

28.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про проведення з ним повного розрахунку (а.с. 13).

Згідно з довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», остаточний розрахунок з позивачем було здійснено 17.01.2018 року шляхом перерахування заробітної плати на його рахунок (а.с. 12).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 згідно з довідкою становить 231,41 грн.(а.с. 11).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено судом, позивач звільнився з роботи 17.11.2017 р., а повний розрахунок з позивачем здійснений 17.01.2018 р., тобто затримка виплати належних позивачу при розрахунку сум склала 41 робочий день.

Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум, тобто 9487,81 грн. з розрахунку 231,41 грн. х 41 робочих днів.

Щодо доводів представника відповідача про відмову у задоволенні вимог позову, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки жодних поважних причин, за яких підприємство не могло перерахувати гроші на карту позивача, представником відповідача не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 141, 259, 263, 265, 352, 354,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешкає за адресою: 85327, АДРЕСА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугіллявугілля» місцезнаходження: вул.Соборна, 1, м.Мирноград Донецької області, 85320, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 32087941 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.11.2017 р. по 17.01.2018 р. в сумі 9487 (девять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 81 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя І.В.Петунін