АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Галась І.А.
№22-ц/796/1906/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №754/5044/15-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді - доповідача Українець Л.Д.

суддів Шебуєвої В.А.,

Оніщук М.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-я особа: Публічне акціонерне товариство «Ерде банк» про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В мотивування вимог посилався на те, що з 11 серпня1985 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано 06 травня 2014 року.

Під час шлюбу, у березні 2001 року, за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу від 22 березня 2001 року було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності - трикімнатну АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, просив суд визнати квартиру АДРЕСА_1, що належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, здійснити поділ спільного майна подружжя, виділити у його власність та власність відповідача по 1/2 частині зазначеної квартири та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 3654 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_4 у розмірі 3654 гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що позивач просив визнати в тому числі власність на Ѕ квартири за нею, проте вказану позовну вимогу суд без жодного обґрунтування відхилив, тобто не зазначив хто є власником іншої Ѕ цієї квартири.

Також в рішення не зазначено, що квартира «визнається спільною сумісною власністю подружжя».

Судом не встановлено, чи наявне в матеріалах справи письмове погодження ОСОБА_4 щодо придбання спільної сумісної власності - у випадку, якщо б спірна квартира придбавалася б у спільну сумісну власність.

Крім того, вона не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Звертає увагу на те, що 15.08.2007 ВАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_2 нотаріально посвідчили Договір іпотеки, предметом якого є передача в іпотеку АДРЕСА_1 в якості забезпечення виконання грошових зобов'язань ОСОБА_4 за Договором кредиту від 18.07.2007 року.

13 вересня 2017 року між ПАТ «Ерде Банк» та ним укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 13 вересня 2017 року.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 та ОСОБА_2 листів-вимог від 14.09.2017 року, він, як новий кредитор, скористався своїм законним правом на позасудове врегулювання спору та 26.10.2017 року набув право власності на нерухоме майно: квартиру, яка складається з 3-х кімнат, загальною площею 73,00 кв.м., жилою площею 41,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 30.10.2017 року.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 11.08.1985 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області.

06.05.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №143. (а.с.7 т.1)

В період шлюбу, ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 22.03.2001 р., посвідченого державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В.В. (а.с.199 т.1)

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 та визнаючи в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира була придбана сторонами під час перебування їх у спільному шлюбі, є їх спільною сумісною власністю, тому при поділі майна, частки сторін в цій квартирі є рівними.

Проте з таким висновком суду погодитися неможливо з огляду на наступне.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно вимог ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

При розгляді даної справи суд взяв до уваги інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, з якої вбачається, що власником спірного нерухомого майна є ОСОБА_2 (а.с.57 т.1)

Не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі в справі - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що він, як новий кредитор, скористався правом на позасудове врегулювання спору та 26.10.2017 року набув право власності на нерухоме майно: квартиру, яка складається з 3-х кімнат, загальною площею 73,00 кв.м., жилою площею 41,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і з 26 жовтня

Судом першої інстанції встановлено, що 18.07.2007 року між ВАТ «Ерде Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_4 укладено Договір кредитної лінії, за умовами якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію та надає кредит у межах ліміту кредитної лінії, що становить 85 000 доларів США, згідно з п. 2.2. якого забезпеченням зобов'язань позичальника за цим Договором є іпотека житлового приміщення майнового поручителя - 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48-50 т.1)

15.08.2007 року між ВАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений Договір іпотеки, предметом якого є передача в іпотеку АДРЕСА_1 1 в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором кредитної лінії від 18.07.2007 р. (а.с.43-47 т.1)

13 вересня 2017 року між ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_3 укладено договір №11/07- USD про відступлення прав вимоги, зокрема згідно додатку №1 до договору банком відступаються вимоги за договором кредиту №11/07- USD від 18.07.2007 року, який укладено з ОСОБА_4, загальна заборгованість за яким становить 154 996,23 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 12.09.2017 року складає 4031250,91 грн. (а.с.20-23 т.2)

13 вересня 2017 року між ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 15 серпня 2007 року, укладеним між ВАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_2 предметом іпотеки за яким є квартира, яка складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 73 кв.м., жилою площею - 41,10 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_4. (а.с.24-27 т.2)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 26 жовтня 2017 року право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.28-29).

Таким чином, станом на час ухвалення рішення 05.12.2017 року про визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, власником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 (з 26.10.2017 року).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони не порушували перед судом питання про визнання правочинів про перехід права власності на спірну квартиру недійсними, а тому суд дійшов помилкового висновку щодо поділу майна подружжя, яке на час ухвалення судового рішення перебувало у власності третьої особи.

Згідно частин 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зазначена обставина не була врахована при ухвалені судового рішення, ОСОБА_7 не був залучений до участі в справі.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволені позову на підставі ст. 376 ЦПК України.

ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі.

Суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі, а тому апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4019,40 грн., та на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4019,40 грн.

Керуючись статтями 60,65,69 СК України, статтями 204,321 ЦК України, статтями 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Ерде банк» про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4019,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4019,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя - доповідач Л.Д. Українець

Судді В.А. Шебуєва

М.І. Оніщук