Справа № 716/81/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.,

секретаря Барабащук О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом.

Посилається на те, що 22.10.2010 року в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області померла її мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 40, розташованого по вул. Б.Хмельницького в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту ОСОБА_3 не вчиняла, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає.

Вказує на те, що спадщину після смерті матері прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено, що 22.10.2010 року в с. Ржавинці померла мати позивача ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №083199 від 26.10.2010 року (а.с.15). Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Б.Хмельницького, №40 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту померла ОСОБА_3 не вчиняла. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1

Факт родинних відносин померлої ОСОБА_3 з ОСОБА_1, як матері та доньки, підтверджується копією свідоцтва про народження серії VII-УР №1237977 від 18.06.1968 р. та копією свідоцтва про одруження серії І-МИ №393609 від 09.08.1987 р. (а.с.13-14).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, немає.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №26757104 від 20.04.2011 року (а.с.34) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №9/02-31 від 12.01.2018 року (а.с.35).

З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №№26757104 від 20.04.2011 року (а.с.34), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 35).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Б.Хмельницького, №40 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_3, померлій 22.10.2010 року, яка побудувала його власною працею та коштами, що підтверджується довідками виконкому Ржавинецької сільської ради №98 від 11.01.2018 р., №98 від 11.01.2018 р. та №193 від 22.01.2018 (а.с.17-19), витягами з погосподарської книги №11 за 1991-1995 р.р., №6 за 1996-2000 р.р., №6 за 2001-2005 р.р., №6 за 2006-2010 р.р. Ржавинецької сільської ради по особовому рахунку №511 (а.с.20-33), з яких вбачається, що тривалий час головою домогосподарства за адресою: вул. Чкалова (теперішня ОСОБА_4), №40 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області була ОСОБА_3, довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №442 від 28.12.2017 року (а.с.48).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно витягів із по господарської книги №11 за 1991-1995 р.р., №6 за 1996-2000 р.р., №6 за 2001-2005 р.р. та №6 за 2006-2010 р.р. (а.с.20-33), довідок виконкому Ржавинецької сільської ради №98 від 11.01.2018 р., №98 від 11.01.2018 р. та №193 від 22.01.2018 (а.с.17-19), копії будівельного паспорту , виданого на імя ОСОБА_3 (а.с.37) та довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №442 від 28.12.2017 року (а.с.48) житловий будинок, розташований в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області по вул. Б.Хмельницького, №40, побудований ОСОБА_3 за власні кошти у 1991 році, не є колгоспним двором, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної ОСОБА_5 Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.42-48). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №442 від 28.12.2017 року (а.с.48) його вартість становить 250784 (двісті пятдесят тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області по вул. Б.Хмельницького, №40, загальною площею 89,10 м. кв., житловою площею 57,10 м.кв. і складається з: житлового будинку під літ. «А»; літньої кухні під літ. «Б.»; погребу під літ. «Д»; сараю під літ. «В»; вбиральні під літ. «Г»; огорожі під №1; хвіртки-воріт під №2, всього інвентаризаційною вартістю 250784 грн., в порядку спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 22.10.2010 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №35.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області в порядку визначеному главою першою розділу п'ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Сірик І.С.