Справа № 274/879/18
Провадження № 2/0274/1321/18
УХВАЛА

21.02.2018 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати заповіт ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області та зареєстрований у спадковом реєстрі 29.05.2012 року № 2-391 року - недійсним.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження вважає, що вказана позовна заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 р.) .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У вступній частині позовної заяви не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та відповідача. Крім того, адресу місця проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1, однак доказу про реєстрацію вдповідача за зазначено адресу до заяви не долучено, зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач проживає в іншому місті. Дані відомості потребують уточнення.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним заповіту, посвідченого державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, не залучає до участі особу, яка оспорюваний заповіт посвідчувала.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен подати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що подаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання акту чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акту чи договору або посвідчений витяг з нього, а у разі відсутності чи договору у позивача клопотання про його витребування.

Позивач до позову подає фотокопію оскаржуваного заповіту, яка у встановленому порядку ніким не засвідчена. При цьому до позову не подано доказів отримання оскаржуваного заповіту у відповідної посадової особи, у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви усі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, в порушення вказаних вимог позивач, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на певні письмові докази, додав до позовної заяви лише їх копії без засвідчення такої копії належним чином.

Крім того, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд звертає увагу позивача також на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 177 ЦПК України, в разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, витребування доказів, виклик свідків тощо, які щодо форми та змісту мають відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України

Отже, вказані недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв'язку з чим її слід залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом написання нового тексту позовної заяви у кількості копій, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко