Провадження № 2/641/246/2018 Справа № 641/6866/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилається на те, що 11.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 7412968, предметом якого є страхування автомобіля ВАЗ 21104, держаний номер НОМЕР_1. Так 28.02.2015 р. в смт. Циркуни вул.. Кірова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем HYUNDAI TUCSON під керуванням Без»язичного ОСОБА_3 Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2015 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП Без»язичного ОСОБА_4 - закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У звязку з настанням страхового випадку ОСОБА_2 акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування» здійснила виплату потерпілій особі Без»язичному М.Ф. страхового відшкодування у розмірі 6417,17 грн. Оскільки ОСОБА_2 акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 6417,17 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача суму завданої шкоди, яку позивач виплатив потерпілій стороні у ДТП.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2015 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП Без»язичного ОСОБА_4 - закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що його винним визнано не було. Вказану постанову він не оскаржував, оскільки не був освідомлений про таку можливість. Відповідно до судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, згідно з висновком якої від 30.06.2015 року була визначена вина обох водіїв у вчинені ДТП. Таким чином зазначає, що рішенням суду його вину у відповідному ДТП встановлено не було, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 28.02.2015 р. в смт. Циркуни вул.. Кірова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем HYUNDAI TUCSON під керуванням Без»язичного М.Ф.

ОСОБА_3 Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2015 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП Без»язичного ОСОБА_4 - закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с.12-14).

Відповідно до страхового акту № 0336.609.15.01 від 14.03.2016 та на підставі заяви Без»язичного М.Ф. позивачем ОСОБА_2 акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 6417,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5426 від 18.03.2016 р.. (а.с. 15).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_3 Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2015 року набрала законної сили і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди.

Відповідно дост. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином неправомірними діями відповідача, пов'язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) Без»язичному М.Ф. було завдано майнової шкоди та прямихзбитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ч. 2ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі. грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Після виплати вказаного страхового відшкодування позивач отримав право вимоги на відшкодування понесених витрат з винуватця ДТП (відповідача).

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно дост. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином відповідач, особа, що спричинила завдання збитків, зобов'язана відшкодувати в порядку зворотної вимоги суму шкоди завданої власнику автомобіля HYUNDAI TUCSON

У звязку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу та стягнення судових витрат задовольнити.

Посилання відповідача відносно того, що висновками судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, від 30.06.2015 року була визначена вина обох водіїв, суд не приймає, оскільки постановою Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2015 року набрала законної сили і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76,77,81, ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280-282, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» грошові кошти у розмірі 6417,17 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування» (02160 м. Київ, пр.-т Соборності,19 , )

Відповідач ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Суддя: ОСОБА_5