Справа № 362/517/18 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1477/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 48 10.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,
суддів:Олійника В.І., Сержанюка А.С.,
з участю секретаряШуляка Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року позивачем ОСОБА_5 до Васильківського міськрайонного суду Київської області було подано позов про розірвання шлюбу з ОСОБА_7, який від його імені був підписаний його представником - адвокатом ОСОБА_6

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу повернуто позивачу.

Представник позивача ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду в іншому складі суду. Вважає, що ним, як представником позивача, був правомірно поданий позов та ним же підписаний, до якого було долучено підтверджуючі повноваження представника документи, що не суперечить вимогам ч.2 ст. 175 та ч. 7 ст. 177 ЦПК України. Також, вказував на застосування місцевим судом старої редакції СК України та невірне тлумачення положень цього кодексу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзив до суду не подавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя місцевого суду виходив з того, що позовна заява повинна бути підписана особисто позивачем, а не його представником за довіреністю, оскільки волевиявлення особи як на укладення шлюбу так і на його розірвання повинно бути підтверджено її особистим підписом на документах.

Проте, колегія суддів із такими висновками в повній мірі не погоджується, так як вони не узгоджуються із матеріалами справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Оскаржувану ухвалу постановлено з огляду на те, що позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України), а також вказано про те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України) та на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 (ч. 3 ст. 105 СК України).

Колегія суддів вважає, що вказані норми Цивільного процесуального законодавства та Сімейного кодексу України місцевим судом застосовано неправильно, оскільки представник має право на здійснення процесуальних прав та обов'язків від імені особи, яку він представляє.

Також, судом першої інстанції, на думку колегії суддів, помилково застосовано Положення Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в якому зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

З наведених норм вбачається, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2018 року від представника позивача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6, який діє на підставі ордера серії ВН № 018793 на надання правової допомоги (а.с. 19), угоди № ? про надання правничої допомоги від 26 січня 2018 року (а.с. 20), до місцевого суду була подана позовна заява про розірвання шлюбу, і підписана цим же представником, що відповідає ч. 2 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.7 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

На виконання вимог цієї норми на підтвердження повноважень представника до позову було додано: оригінал ордеру на ведення справи, оригінал договору про надання правової допомоги та завірена копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.19-21).

Згідно документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, які містяться в матеріалах справи (а.с.19-21), представнику ОСОБА_6 надано всі процесуальні права та обов'язки визначені для позивача ОСОБА_5

У відповідності до угоди № ? про надання правничої допомоги від 26 січня 2018 року адвокат ОСОБА_6 бере на себе зобов'язання, а ОСОБА_5А, уповноважує адвоката на надання правової допомоги (представництво та захист інтересів) зі всіма процесуальними правами представника в справі без обмежень, крім цього, підписувати від імені ОСОБА_5 та подавати заяви, позовні заяви, скарги, клопотання, апеляційні та/чи касаційні скарги і вчиняти всі необхідні передбачені законодавством дії щодо захисту його інтересів у вказаній справі без виключень (а.с.20).

А отже, представник позивача - адвокат ОСОБА_6, діючи на підставі ордера, угоди, вчиняв процесуальні дії в інтересах та від імені позивача ОСОБА_5

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що Васильківський міськрайонний суд Київської області дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу у зв'язку із тим, що вказана позовна заява може бути підписана лише позивачем особисто, оскільки із системного тлумачення положень ст. ст. 58, 68, 175 ЦПК України випливає, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

Таким чином, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

А.С. Сержанюк