Ухвала

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 756/5627/15-ц

провадження № 61-2506св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

вирішив питання про зупинення касаційного провадження у справі

№ 756/5627/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - Беркут Анни Олексіївни на рішення апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Іванченка М. М., Слободянюк С. В. та за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року у складі судді Камбулова Д. Г. та рішення апеляційного суду міста Києва від 10 серпня

2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Іванченка М. М., Слободянюк С. В. до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц,

ВСТАНОВИВ :

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило у рахунок погашення заборгованості за кредитом та процентами у сумі 105 912,90 дол. США, пені у сумі 105 008 грн 80 коп. та комісії у сумі 32 895 грн 30 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2010 року, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, крім того, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня

2015 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2007 року № 08/07/840 у сумі 105 912,90 дол. США - тіло кредиту та проценти, 105 008 грн 80 коп. - пеня та 32 895 грн 30 коп. - комісія перед ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру

АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 червня 2010 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я. та зареєстрованого за реєстровим номером 6878, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 365 грн 40 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2 як позичальник належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, який забезпечено іпотекою, унаслідок чого утворилась заборгованість, у рахунок погашення якої підлягає зверненню стягнення на належний на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2010 року ОСОБА_1 предмет іпотеки, який був наданий банку ОСОБА_2 на забезпечення виконання своїх зобовʼязань. Ціну на предмет іпотеки встановлено на підставі оцінки, проведеної субʼєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись із рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_11. оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_10., який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилено.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_10., який діє в інтересах ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_9 відхилено.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції.

Не погоджуючись із рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року скасовано.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року змінено та викладено резолютивну частину рішення в такій редакції.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2007 року № 08/07/840 у сумі 105 912,90 дол. США - тіло кредиту та проценти, 105 008 грн 80 коп. - пеня та 32 895 грн 30 коп. - комісія перед ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру

АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 червня 2010 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я. та зареєстрованого за реєстровим номером 6878, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки в розмірі

730 300 грн.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 267 грн 96 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_2 як позичальник належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, який забезпечено іпотекою, унаслідок чого утворилась заборгованість, у рахунок погашення якої підлягає зверненню стягнення на належний на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2010 року ОСОБА_1 предмет іпотеки, який був наданий банку ОСОБА_2 на забезпечення виконання своїх зобовʼязань. Початкову ціну на предмет іпотеки для його подальшої реалізації визначено відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку». Суд апеляційної інстанції при вирішенні цього спору застосував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року справа № 6-1239цс16.

29 серпня 2016 року представником ПАТ АБ «Укргазбанк» - Беркутом А. О. подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року та залишити в силі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції самовільно визначив початкову ціну продажу предмета іпотеки в розмірі 730 000 грн (як зазначено в договорі іпотеки від 27 лютого 2007 року).

Резолютивна частина рішення апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року не відповідає вимогам статтей 39, 43 Закону України «Про іпотеку», оскільки суд апеляційної інстанції безпідставно застосував норми статі 38 Закону України «Про іпотеку».

Обґрунтованість правової позиції щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, право власності на який перейшло до третіх осіб, підтверджена, зокрема, постановами Верховного Суду України від 13 травня 2015 року за результатами розгляду справи № 6-53цс15 та від 13 травня 2015 року за результатами розгляду справи № 6-63цс15.

У постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 у справі

№ 6-1205цс15 зазначено про помилковість висновку суду щодо визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки з огляду на указану в іпотечному договорі оціночну вартість предмета іпотеки.

30 серпня 2016 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від

08 вересня 2015 року і рішення апеляційного суду міста Києва від

10 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся з порушенням встановленого законом порядку, тобто неповажним суддею, не визначеним автоматизованою системою документообігу суду, оскільки жодних документів про розподіл справи судді Камбулову Д. Г., який розглянув справу, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, не зазначивши у вступній частині короткого тексту рішення про участь у справі залученої судом третьої особи, ОСОБА_2, змінив своє рішення, вказавши цю третю особу вже в повному тексті рішення.

На порушення статей 38, 39, 43 Закону України «Про іпотеку» рішення районного суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не містить визначення ціни предмета іпотеки, що суперечить також правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від

04 листопада 2015 року у справі № 6-340цс15 від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1205цс15.

На порушення статті 23 Закону України «Про іпотеку» районний суд звернув стягнення з відповідача у розмірі, який значно перевищує розмір боргу, що існував на час набуття ним права власності на спірну квартиру.

Не встановлено дати, коли було зареєстровано обтяження спірної квартири як об'єкта нерухомого майна, що виключило можливість перевірки судом того, чиї права на квартиру або їх обтяження були зареєстровані раніше: позивача чи відповідача.

У постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 у справі

№ 6-1205цс15 зазначено про помилковість висновку суду щодо визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки з огляду на указану в іпотечному договорі оціночну вартість предмета іпотеки.

30 вересня 2016 року представником ПАТ АБ «Укргазбанк» - Беркутом А. О. через засоби поштового звʼязку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ направлено заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2, в якій просить касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, оскільки доводи ОСОБА_2, наведені в касаційній скарзі, є лише внутрішніми переконаннями, абсолютно нічим не підтверджені, безпідставні та необґрунтовані та не є такими, що могли б вплинути на рішення суду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 січня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

При постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції визначив ціну на предмет іпотеки на підставі оцінки, проведеної субʼєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При постановленні оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, суд застосував правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16 та визначив початкову ціну предмета іпотеки за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди застосували норми статей 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку».

Щодо застосування статей 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» висловлені правові висновки, які містяться в постановах Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15, від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1205цс15, від 08 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, від

21 січня 2015 року у справі № 6-215цс14, від 22 лютого 2017 року у справі

№ 6-2677цс16.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 235/3619/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_7, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 квітня

2016 року.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України зазначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 235/3619/15-цпередана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 756/5627/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 756/5627/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - Беркут Анни Олексіївни на рішення апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Іванченка М. М., Слободянюк С. В. та за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від

08 вересня 2015 року у складі судді Камбулова Д. Г. та рішення апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Іванченка М. М., Слободянюк С. В., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило