Провадження № 2/520/3302/18
03.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання Дідур Ганна Сергіївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 товариства «Південний» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
20.09.2017 року позивач АТ «Південний» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у сумі 8243,97 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 27.04.2016 року було укладено кредитний договір №IS КР1065878В1 про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 зобовязався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів з максимальним лімітом в сумі 5000,00 грн., а Позичальник зобовязується повернути кредит не пізніше 26.04.2017 року, з можливістю продовження строку відповідно до умов за Договором комплексного банківського обслуговування та сплатити проценти за його використання на умовах цього Договору. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою від 29.09.2017 року провадження у справі відкрито.
До судового засідання представник позивача не зявилась, до суду надала заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Частиною другою ст. 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:
1)наказного провадження;
2)позовного провадження (загального або спрощеного);
3)окремого провадження.
З огляду на імперативний характер положень ч. ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України щодо того, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд приходить до висновку про необхідність розгляду цієї справи в спрощеному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № КР1065878В1 про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів /а.с.11-15/, що є невідємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 банком «Південний» від 27.07.2017 року /а.с.16-49/.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу.
Однак, відповідач ОСОБА_2 не виконав зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 19.09.2017 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 становить 8243,97 грн., з яких: прострочена заборгованість 5000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 2792,26 грн., прострочені транзакційні комісії 30,50 грн., несанкціонована перевитрата 12,50 грн., нараховані проценти 408,71 грн. /а.с.9/.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст.ст. 509, 610, 611, 1054 ЦК України.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивача, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Південний» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст. ст. 16, 509, 610, 611, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Васильків О. В.