Провадження №22-ц/772/363/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 рокуСправа № 127/6130/14-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Голоти Л.О., Міхасішина І.В.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О.:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2017 року, постановлену в складі судді Федчишена С.А., у справі за поданням старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, в якої перебуває майно, під час примусового виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

22 грудня 2017 року старший державний виконавець Центрального відділу ДВС міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3звернулася до суду із поданням у якому просила суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику від інших осіб, для проведення виконавчих дій щодо складення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_5 та за місцем знаходження арештованого нерухомого майна за адресою: м. Вінниця 20-й пров. Юності, 77 з метою арешту та опису ? частини житлового будинку з господарськими спорудами, яка складається з коридору 2-1, кладових 2-2, 2-3, кухні 2-4, кімнат 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, належної ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 10 листопада 2005 року №2166.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2017 року подання старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2017 року, представник боржника ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою у якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2017 року вищевказаним вимогам ЦПК України відповідає.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 53214714 від 29.12.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 127/6130/14-ц від 20.12.2016 року виданого Апеляційним судом Вінницької області про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 75 684 грн. 00 коп. завданих збитків, 756,84 грн., понесених позивачем витрат по сплаті судового збору при поданні позову та 832,52 грн. понесених позивачем витрат при поданні апеляційної скарги.

29.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, примірники надіслано сторонам, стягувачу - до відома, боржнику - до виконання за вихідним номером 48533/07-35.

Згідно відповідей Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України, боржник не працює, пенсію не отримує, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді ДПСУ про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, надано перелік рахунків в ПАТ КБ «Хрещатик» та ПАТ «ПУМБ».

30.03.2017р. до відділу надійшла заява представника за довіреністю ОСОБА_5 про те, що представником відповідача отримано постанову про відкриття виконавчого провадження по вищезазначеному виконавчому листі, в звязку з чим повідомляє, що не відмовляється виконувати рішення суду і найближчим часом здійснить першу проплату в розмірі 8 000,00 грн.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, за боржником зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер :0, площа 0,031га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

21.06.2017р. державним виконавцем описано та накладено арешт на вищезазначену земельну ділянку, про що свідчить постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника.

10.10.2017р. за вихідним номером 66642/15.26-25 направлено до Вінницької філії державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, заявку на реалізацію арештованого майна ВП №53214714.

14.11.2017р. за вхідним №23551/15.26-25 надійшло повідомлення ДП «СЕТАМ» Вінницька філія, про те, що 02.11.2017 не відбулися електронні торги по наступному лоту: 243640 про що Системою сформовано протокол від 02.11.2017.

11.12.2017р. до відділу за вхідним номером 25565/15.26-25 надійшло повідомлення ДП «СЕТАМ» Вінницька філія, про те, що 27.11.2017 не відбулися електронні торги по наступному лоту: 247849 про що Системою сформовано протокол від 27.11.2017.

14.12.2017 до відділу надійшла заява представника боржника за довіреністю, про те, що відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_5 купив частину жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель за адресою : місто Вінниця, 2-й пров. Юності, буд.77, який розташований на земельній ділянці площею 0,031 га за кадастровим номером :02:070:0060. З метою перевірки викладеного факту та недопущення порушень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», а також порушення прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про відкладення виконавчих дій строком на 10 робочих днів від 15.12.2017р.

Згідно відповіді керівника субєкта господарювання КП «ВМБТІ» ОСОБА_7 за вихідним номером 8263, за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, яка складається з коридору 2-1, кладових 2-2,2-3, кухні 2-4, кімнат 2-5,2-6,2-7,2-8-загальною площею криниця літ. «М» на підставі договору купівлі-продажу будинку посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 10 листопада 2005р. №2166.

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг, надання інформації з реєстру територіальної громади щодо невизначеного кола осіб законодавством не передбачено.

Згідно відповіді Держсільгосінспекції у Вінницькій області за боржником сільськогосподарської техніки не зареєстровано.

Отже, державний виконавець вживав заходів по встановленню майна боржника у спосіб ЗУ «Про виконавче провадження».

19 грудня 2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника: м. Вінниця 20-й пров. Юності, 77 з метою перевірки майнового стану та проведення опису арешту майна боржника, однак здійснити опис і арешт виявилось неможливим у зв'язку з тим, що боржник відмовився надати можливість державному виконавцю без перешкод ввійти до домоволодіння.

У зв'язку з чим державним виконавцем було складено акт від 19 грудня 2017 року про неможливість потрапити до квартири та здійснити опис майна.

Вказані обставини визнаються учасниками справи, а відтак за правилами ст. 83 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Станом на 21.12.2017, ОСОБА_5 до відділу не зявився, та не надав жодного підтвердження щодо сплати заборгованості на користь стягувача. Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року залишається невиконаним.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У ч. ч. 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно із ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

Згідно положень ч.1 ст.11, ч.7 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, державний виконавець у порядку визначеному законом звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Доводи ОСОБА_2 про те, що вирішення питання про проникнення до житла є передчасним, оскільки, у боржника є окрема земельна ділянка на яку не звернуто стягнення, не заслуговують на увагу.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що земельна ділянка, на яку вказує представник боржника, знаходиться за адресою домоволодіння: м. Вінниця 20-й пров. Юності, 77, і описати її та накласти арешт без доступу до житла ОСОБА_5 не можливо. Крім цього, у житлі боржника знаходяться інші рухомі речі, на які може бути звернуто стягнення.

Також слід врахувати, що боржником у даному провадженні є фізична особа підприємець, яка за змістом ст. 52 ЦК України відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна, без примусового проникнення до житла встановити таке майно не можливо.

Суд першої інстанції розглядаючи подання державного виконавця правильно керувався принципом верховенства права, який передбачає застосування при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практики Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обовязкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

Як вбачається із матеріалів справи ФОП ОСОБА_5 відомо про існування рішення суду про стягнення з нього заборгованості перед ОСОБА_4, про відкриття виконавчого провадження та про заходи, які здійснюються виконавчою службою щодо виконання рішення суду, однак, в добровільному порядку рішення ним не виконується майже два роки, доступ до житла не надається.

Та обставина, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, не перешкоджає примусовому доступу державної виконавчої служби до житла боржника, оскільки рішення суду є обов'язковим до виконання, у інший спосіб його виконати не можливо.

За таких обставин, судом першої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2017 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до положень статті 389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_8

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно із оригіналом

Головуючий: П.В. Кучевський