Справа №: 272/306/18
Провадження № 2/272/274/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Городківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Городківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 19 вересня 2016 року померла ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці. Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 10 по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; площею 0,36 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом в частині іношого спадкового майна. Однак вона не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказаний спадковий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на спадковий будинок та земельні ділянки, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, оскільки вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 19 вересня 2016 року померла ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13). За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці (а.с. 5). Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 10 по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; площею 0,36 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області. Спадкодавиця була власницею вищевказаного спадкового майна (а.с. 6, 7). При фактичних замірах встановлено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства складається з двох частин, а саме: площею 0,1840 га. та площею 0,1208 га. (а.с. 8). Позивачка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом в частині іношого спадкового майна (а.с. 5, 32). Однак вона не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказаний спадковий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 11).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Статтею 125 ЗК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавців державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на будинок № 10 по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Лісовій, 10 в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області; площею 0,1840 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області; площею 0,1208 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 19 вересня 2016 року, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266, 1268,1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на будинок № 10 по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Лісовій, 10 в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області; площею 0,1840 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області; площею 0,1208 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Лісовій в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 19 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:ОСОБА_5