Справа № 766/6997/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення суду, -

встановив:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2.

Ухвалою від 23.04.2018 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення виконання рішення суду, в якій він просить вжити заходи у вигляді заборони будь-яким особам проводити відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, що включає в себе, в тому числі, заборону реалізації, купівлю-продажу, міни, дарування або іншим шляхом проводити дії щодо розпорядження та/або відчуження даного нерухомого майна до повного виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017 року № 766/8557/17-ц, оскільки стало відомо, що майно, який має боржник виставлено на продаж.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Херсонської області від 10.04.2018 року по цивільній справі № 766/8557/17-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 687 120 грн. та пеню в сумі 8076,01 грн.

На підставі вказаного рішення суду першої інстанції 16.05.2017 року було видано виконавчий лист та 06.07.2017 року Суворовським райвідділом ДВС м. Херсона Головного ТУЮ у Херсонській області відкрито виконавче провадження № 54241490.

01.12.2017 року державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 була прийнята постанова про повернення виконавчого документа до суду, яку заявник оскаржує в даному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч. 6 статті 431 ЦПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Додані до заяви про забезпечення виконання рішення суду матеріали свідчать про вчинення ОСОБА_3 дій щодо реалізації належної йому квартири АДРЕСА_1, на яку може бути звернуто стягнення у якості погашення боргу за вказаним рішенням суду, тобто існує реальна загроза утруднення чи невиконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області № 766/8557/17-ц від 04.05.2017 року.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову (вжиття заходів забезпечення рішення суду) перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Враховуючи викладене, а також наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена доказами, її зміст ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення виконання рішення суду у вигляді заборони вчиняти певні дії з нерухомим майном відповідача.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, ч. 6 ст. 431 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким особам проводити відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, що включає в себе, в тому числі, заборону реалізації, купівлю-продажу, міни, дарування або іншим шляхом проводити дії щодо розпорядження та/або відчуження даного нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко