Справа № 449/1324/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" квітня 2018 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Кісіль С.З.,

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЧ:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 4500 гривень. В обґрунтування позову покликається на те, що 19 липня 2017 року ОСОБА_2 позичив у нього 4500 грн., про що надав розписку, згідно якої відповідач взяв на себе зобовязання повернути їх до 01.09.2017року. Звертає увагу суду на те, що досі кошти ОСОБА_2 не повернув. В обґрунтування позову покликається на вимоги ст.ст.526,527,530,612,1046,1047,1049 та просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Надіслав до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.18,24), про причини неявки суд не повідомив. Тому, суд ухвалив розглядати дану цивільну справу в заочному порядку, на підставі ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

19 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

укладено договір позики, згідно з яким останній отримав в позику кошти в розмірі 6500 євро, терміном до 01.02.2015 року (а.с.5).

На підтвердження укладення договору позики представлені письмова розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (а.с.8).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із наданими позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем становить 4500 гривень.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено умови договору позики, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань.

При цьому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-80, 259,263,264,265,273 ЦПК України, 526,530,1046,1047 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає:

АДРЕСА_1

на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім.2 4500 (чотири тисячі пятсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через відповідні суди.

Суддя ОСОБА_3