Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1089/14-ц
Провадження № 4-с/475/1/18
У Х В А Л А

Іменем України

22.02.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вадовської А.В.,

за участю секретаря Кравець Л.В.,

представника боржника ОСОБА_1,

старшого державного виконавця Мереженко Н.В,

представника стягувача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 щодо нарахування виконавчого збору, виконавчих витрат та накладення арешту на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, та скасування постанови про арешт коштів боржника від 21.12.2017 р.,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2018 р. представник боржника ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4.

Скарга мотивована тим, що у провадженні старшого державного виконавця Мереженко Н.В. знаходиться виконавче провадження №47500418, відкрите за виконавчим листом №475/1089/14-ц, виданим Доманівським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 54457,51 грн.

Станом на 24.01.2018 р. сума боргу складає 15 045 грн. 61 коп.

19 січня 2018 р. на адресу боржника надійшла постанова старшого державного виконавця Мереженко Н.В. про арешт коштів боржника від 21.12.2017 р., в якій, крім боргу у сумі 15 045 грн.61 коп., зазначені суми: 200 грн. - витрат виконавчого провадження та 5 445 грн. 75 коп. - виконавчий збір у розмірі 10 % від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, остаточна сума визначена у розмірі 20 691 грн. 36 коп. У резолютивній частині постанови зазначено про накладення арешту на грошові кошти на рахунках: №0896 та №2251 у Миколаївському РУ ПриватБанк, м.Миколаїв, код фін.установи 326610, та всіх інших відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 у скарзі посилається на незаконність постанови державного виконавця через:

неправомірне нарахування виконавчого збору у розмірі 5 445 грн.75 коп., а не 1 504 грн. 50 коп, що становить 10 % від наявного боргу;

необґрунтованість складових витрат виконавчого провадження на суму 200 грн.

На думку представника, виконавець визначила суми на власний розсуд, що є неправомірним.

На арештованих рахунках кошти відсутні. Представник боржника неодноразово зверталася до державного виконавця з пропозицією накласти арешт на належний на праві власності боржникові ОСОБА_3 легковий автомобіль ВАЗ 21043, 1999 р.випуску, вартість якого за оцінкою представника ОСОБА_1 становить саме 15 045 грн. 61 коп. Проте, державний виконавець на такі пропозиції відповідав відмовою.

Представник боржника ОСОБА_1 вважає наявними підстави для визнання судом дій виконавця неправомірними та скасування постанови через безпідставне нарахування виконавчого збору, виконавчих витрат та накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках без урахування іншого майна, на яке боржник сам бажає накласти стягнення, а саме: автомобіль ВАЗ 21043, вартість якого відповідає сумі стягнення за виконавчим листом.

У судове засідання боржник ОСОБА_3 та стягувач ОСОБА_5 не з'явилися, їхні інтереси представляли представники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи скарги підтримала у повному обсязі, з викладених у ній підстав просила скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Мереженко Н.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що при примусовому виконанні даного виконавчого провадження вона діяла згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження». Постанова винесена правомірно, а тому, на її думку, відсутні підстави для задоволення скарги. Також виконавець ОСОБА_4 пояснила, що боржникові направлялися повідомлення про вчинення виконавчих дій, зокрема щодо виявлення майна, на яке може бути накладений арешт. Боржник завчасно отримував повідомлення, проте у визначений час його магазин був зачинений. Про те, що виконавець буде не допущений до магазину, представник боржника ОСОБА_1 в усній формі вказувала їй. Також ОСОБА_1 неодноразово пропонувала накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21043, 1999 р.випуску, належний боржникові ОСОБА_3, який знаходиться за місцем її проживання, на що ОСОБА_4 відповіла їй відмовою через відсутність правових підстав для здійснення виконавчих дій за місцем проживання представника, а не боржника. Самостійно боржник автомобіль для огляду до відділу ДВС не доставляв. З часу накладення арешту на рахунки боржника останнім відшкодовано 600 грн.

На вказані пояснення виконавця ОСОБА_1 у ході судового розгляду вказала, що дійсно магазин був зачинений у визначений для проведення виконавчих дій час. Такі дії пояснила не згодою з розміром боргу. Чи справний технічно автомобіль, представник ОСОБА_1 пояснити не змогла, як і не змогла пояснити, яким чином нею визначена вартість автомобіля у розмірі 15 045 грн.61 коп. Невиконання судового рішення у добровільному порядку представник боржника ОСОБА_1 пояснила тим, що у касаційній інстанції наразі знаходиться справа, за якою стягувач ОСОБА_5 винна кошти боржникові ОСОБА_3 Після набуття цим рішенням законної сили через незадовільний матеріальний стан стягувача ОСОБА_5 та її спосіб життя буде неможливим відшкодування коштів ОСОБА_3, про що ОСОБА_1 неодноразово вказувала виконавцеві та просила зупинити виконавче провадження до розгляду касаційною інстанцією справи.

Представник ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність. Крім цього, представник посилалася на те, що боржник не вживає дій до виконання судового рішення. Після взаємного зарахування боржником та стягувачем сум, борг, що залишився у сумі 15 045 грн. 61 коп., умисно не погашає.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані письмові матеріали, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення скарги.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що 12.05.2015 р. старшим державним виконавцем Туз І.П. відкрите виконавче провадження на виконання виконавчого листа №475/1089/14-ц, виданого 08.05.2015 р. Доманівським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 54457,51 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 19.05.2015 р.

19.05.2015 р. тим же старшим виконавцем ОСОБА_6 винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 5 445,75 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Доманівського РУЮ ОСОБА_6 від 19.06.2015 р. накладено арешт на все рухоме майно та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 У вказаній постанові серед сум, що підлягають стягненню, вказаний і виконавчий збір у розмірі 5 445,75 грн.

Вказана постанова державного виконавця направлена 02.07.2015 р. рекомендованим листом боржникові ОСОБА_3 та отримана особисто ним 04.07.2015 р.

Факт направлення та отримання постанови підтверджується копіями: постанови від 19.06.2015 р., супровідного листа за №2484/02-36 від 26.06.2015 р., реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 02.07.2015 р., рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

З матеріалами виконавчого провадження представники боржника: ОСОБА_7 та ОСОБА_1 були ознайомлені 28.07.2015 р. та 17.08.2015 р. відповідно.

З зазначених письмових матеріалів виконавчого провадження суд дійшов висновку, що про нарахування виконавчого збору у розмірі 5 445,75 грн. боржникові ОСОБА_3 та його представникам: ОСОБА_7 і ОСОБА_1 було відомо ще у 2015 р.

Постанова старшого державного виконавця Туз І.П. від 19.05.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 5 445,75 грн. у судовому порядку ні боржником ні його представниками не оскаржувалася, що вбачається з матеріалів виконавчого провадження, та підтверджено представником ОСОБА_1 у судовому засіданні.

За такого суд приходить до висновку, що виконавцем ОСОБА_4 дії щодо нарахування виконавчого збору не вчинялися, а тому і не можуть визнаватися неправомірними.

Щодо обґрунтованості нарахування виконавчого збору у розмірі 5 445,75 грн. суд оцінку при розгляді даної скарги не дає, оскільки постанова старшого державного виконавця Туз І.П. від 19.05.2015 р. про його нарахування не визнана неправомірною, питання про її незаконність скаржником не порушувалося у визначений законом строк, тобто постанова є чинною.

У частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Мереженко Н.В. щодо нарахування виконавчих витрат на суму 200 грн. суд також не знаходить підстав для задоволення скарги через наступне.

У судове засідання виконавець ОСОБА_4 надала копію розрахунку витрат на 1 виконавче провадження, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій для Доманівського районного ВДВСГТУЮ.

Вказаний розрахунок виконаний провідним спеціалістом відділу та затверджений ОСОБА_8 Доманівського районного ВДВС 04.04.2017 р.

Зазначений розрахунок відповідає ОСОБА_8 та розмірам виконавчого провадження, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №2830/5 від 29.09.2016 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. за 31300/29430.

За такого нарахування виконавчих витрат у розмірі 200 грн. є правомірним.

Крім цього, нарахування виконавчих витрат є ще й обґрунтованим, зважаючи на те, що виконавче провадження розпочате 12.05.2015 р. та не завершене до тепер.

Щодо неправомірності дій державного виконавця Мереженко Н.В. при накладенні арешту на грошові кошти на банківських рахунках без урахування іншого майна, на яке боржник сам бажає накласти стягнення, а саме: автомобіль ВАЗ 21043, вартість якого відповідає сумі стягнення за виконавчим листом, суд приходить до висновку про явну безпідставність вимог скарги через наступне.

Статтею 48 Закону України Про виконавче провадження визначений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Вимогами зазначеної статті визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України"Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - фізичної особи підприємця, визначені ст.52 цього ж Закону.

Визначений частинами 1-4 ст.48, ст.58 Закону України Про виконавче провадження порядок звернення стягнення на грошові кошти повністю дотриманий виконавцем ОСОБА_4 при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 21.12.2017 р., а тому її дії при винесенні постанови є правомірними, а постанова є законною.

Посилання представника ОСОБА_1 на неправомірність накладення арешту на рахунки без урахування бажання боржника щодо запропонованого ним звернення стягнення на автомобіль ВАЗ 21043, 1999 р.випуску, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.48 Закону України Про виконавче провадження у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, крім зарахування зобов'язань на суму 39411,90 грн., внаслідок чого борг зменшився до 15 045,61 грн., боржник ОСОБА_3 жодних дій до добровільного виконання судового рішення не вживав. Лише після накладення 21.12.2017 р. арешту на банківські рахунки 22.01.2018 р. та 20.02.2018 р. на виконання ним сплачені кошти на загальну суму 600 грн.

З часу виконання рішення суду боржник мав достатньо часу для самостійної реалізації належного автомобіля ВАЗ 21043, 1999 р.випуску, та спрямування коштів від його реалізації на погашення боргу.

Зазначене вказує на те, що виконавець правомірно не взяв до уваги бажання боржника про накладення стягнення на автомобіль, оскільки така вимога боржника порушує інтереси стягувача.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У ході судового розгляду представник боржника ОСОБА_1 доказів обґрунтованості скарги не надала, що є підставою для відмови в її задоволенні відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 щодо нарахування виконавчого збору, виконавчих витрат та накладення арешту на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, та скасування постанови про арешт коштів боржника від 21.12.2017 р. відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів, якщо не буде оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області в п'ятнадцятиденний строк з дня її ухвалення.

У відповідності до п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Миколаївської області або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Суддя : ОСОБА_9