Справа № 539/963/17
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С.В.

з участю секретаря - Гусак А.О.

представників позивача ОСОБА_1Ф,, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Перша Лубенська державна нотаріальна контора, Територіальна громада в особі Засульської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свій позов мотивувала тим, що, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.06.2000 року та свідоцтва про паво на спадщину від 11.08.2015 року, вона є власником будинку №17 по вул.Дружби (колишня Жовтнева) в с.Войниха Лубенського району Полтавської області.

Маючи намір укласти договір відчуження даного будинку та звернувшись до сільської ради за інформацією щодо реєстрації осіб у даному будинку, вона дізналась, що у належному їй будинку зареєстрований ОСОБА_5, який фактично у будинку ніколи не проживав і речей своїх там не має, однак, добровільно знятись з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди та збільшує нарахування комунальних послуг.

Позивачка ОСОБА_4 прохає суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку №17 по вул.Дружби в с.Войниха Лубенського району Полтавської області. Також прохає стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_2 позов підтримали, прохали його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, разом з тим, суду пояснив, що дійсно, ОСОБА_5 не проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, він вважає, що має право на частину даного будинку, який, у свій час, придбав його батько з позивачкою ОСОБА_4, тобто спадщини на цей будинок його позбавили незаконно.

Представник третьої особи Засульської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі (а.с.81).

Представник третьої особи Першої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду (а.с.47).

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до положень ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.06.2000 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2015 року з внесенням вказаної інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить житловий будинок №17 по вул. Дружби (колишня Жовтнева) в с. Войниха Лубенського району Полтавської області, що підтверджується їх копіями (а.с.5,6).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області за вищевказаною адресою в домогосподарстві, власником якого є ОСОБА_4, зареєстровані остання та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Відповідно до копії акта обстеження факту проживання виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 27.02.2017 року інших осіб, які б проживали із власницею будинку ОСОБА_4, а також речей (майна) належних цим особам не виявлено (а.с.9).

Позивач ОСОБА_4 15.03.2017 року зверталася до відповідача з письмовою вимогою знятися з реєстрації у належному їй вищевказаному житловому будинку в пятнадцятиденний термін (а.с.8), однак дана вимога залишилася без належного реагування.

Представники позивача стверджують, що з цих підстав позивач не може як власник, на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у тому числі здійснити його відчуження.

Доводи представника відповідача щодо незаконного позбавлення його спадкового майна, зокрема, частини будинку №17 по вул.Дружби (Жовтневій) в с.Войниха Лубенського району не заслуговують на увагу, оскільки до суду щодо порушення його спадкових прав він не звертався, а в даному позові вирішується інше питання.

Одночасно, представник відповідача ОСОБА_3 визнав факт того, що ОСОБА_5, будучи зареєстрованим у будинку позиваки ніколи там не проживав і не проживає, не користується даним житлом, не зявляється в ньому, не несе жодних витрат по його утриманню.

Письмові твердження відповідача ОСОБА_5 щодо неправомірності видання нотаріусом свідоцтва про право на спадщину і що між його батьком ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_4 мається спір щодо заповіту ОСОБА_6, який являвся чоловіком позивача та одночасно його дідом та батьком ОСОБА_3 (а.с.58-61) також суд не бере до уваги, оскільки вказані спірні правовідносини не стосуються житлового будинку, який розташований за адресою с. Войниха, вул. Дружби, 17, Лубенського району Полтавської області з якого добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, фактично проживаючи за іншою адресою.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що маються підстави для визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим будинком в с.Войниха по вул.Дружби,17 Лубенського району, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень (а.с.1). Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 76, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 383, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 71-72, 116 Житлового Кодексу України, ст. 7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком №17 по вул. Дружби в с. Войниха Лубенського району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 640 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного судового рішення виготовлено 02.05.2018 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7 С. В.