Ухвала

"12" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Мовлянова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про надання строку для усунення недоліків позовної заяви,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 05.12.2017 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення, що підтверджується поштовою відміткою на конверті та описом вкладення у цінний лист (а.с. 12, 13).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року відкрите провадження у справі.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про надання строку для усунення недоліків позовної заяви, посилаючись на те, що позивачем не в повному обсязі сплачений судовий збір, а саме необхідно сплатити 1409,60 грн., а не 1280 грн., з урахуванням того, що станом на момент подачі позову на 01.12.2017 року прожитковий мінімум складав 1762 грн.

Представник позивача просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача та думку представника позивача з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Позивачем заявлено дві немайнові вимоги, а саме щодо зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні ? частиною квартири АДРЕСА_1 та вселити у вказану квартиру.

Відповідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Отже, на час подачі позову за вимогу немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 640 грн. (1600 х 0,4).

До позову долучено дві квитанції про сплату ОСОБА_4 судового збору, а саме: від 11.09.2017 року на суму 640 грн. (а.с. 1) та від 31.10.2017 року на суму 640 грн. (а.с. 2).

За проведеною перевіркою судом було встановлено, що вищевказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням зазначено підстави для залишення позову без руху відсутні.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 177, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про надання строку для усунення недоліків позовної заяви за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2018 року.

Суддя Л.М.Виниченко