Постанова

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 153/3/16-ц

провадження № 61-6815 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, Ратушська сільська рада Ямпільського району Вінницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В., Стадника І. М., від 31 травня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Ратушської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, яка розташована у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області. Вказував на те, що він проживає у місті Воскресенськ Московської області Російської Федерації та через ситуацію, яка склалася в Україні, він не мав можливості своєчасно приїхати в Україну та подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, так як він є особою призивного віку та його постійно залякували арештом чи мобілізацією в Україні.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_8 просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, оскільки наведені ним обставини не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому позивачем не доведено також наявність причин, з яких він не мав можливості направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою.

У червні 2016 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у позивача існували поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій. Зокрема зазначав, що на час смерті спадкодавця позивач перебував за межами України та був позбавлений можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

У серпні 2016 року ОСОБА_6 подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначав, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим. Вказував на те, що позивач своєчасно був повідомлений про смерть батька, однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини, та не навів об'єктивних причин пропуску такого строку.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

7 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,3772 га, яка розташована у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області.

Також установлено, що позивач у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та на момент відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем не проживав.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом наведеної статті поважними причинами пропуску строку для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для надання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Пунктом 3.5 глави 10 Порядку передбачено, що якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_4 посилався на те, що він проживає у Російській Федерації та у зв'язку із ситуацію, яка склалася в Україні, він не мав можливості приїхати в Україну і звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки він є особою призовного віку та його постійно залякували арештом та мобілізацією в Україні.

Суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов правильного висновку про те, що зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій.

При цьому позивач не зазначив, що перешкоджало йому подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв'язку, що передбачено пунктом 3.5 глави 10 вказаного Порядку.

Доводи касаційної скарги необґрунтовані, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк