АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/331/17 Номер провадження 22-ц/786/651/18Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

За участю секретаря : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 25 січня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 25 січня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 10.05.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, визначено спосіб участі батька - ОСОБА_2 у вихованні дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з матір'ю ОСОБА_3 у такий спосіб: побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі, просторі, колі осіб:

1) у липні кожного року тривалістю два тижні;

2) у січні кожного року у період відповідних канікул один тиждень;

3) день народження через рік, з 10 год. 00 хв. 19 серпня по 10 год. 00 хв. 20 серпня, визначивши першим роком 2017 рік;

4) через тиждень кожного місяця, окрім липня і січня, з 18 год. 00 хв. п'ятниці до 18 год. 00 хв. неділі.

17.01.2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну (встановлення) способу та порядку виконання вищевказаного рішення.

При цьому вказував, що колишня дружина - мати дітей фактично уникає виконання рішення суду, ухиляється від будь-якого з ним спілкування, не відповідає на телефонні дзвінки, що робить неможливим виконання судового рішення, у зв'язку з чим просив встановити спосіб та порядок виконання рішення шляхом заборони ОСОБА_3 чинити перешкоди ОСОБА_2 та зобов'язати останню безперешкодно надавати йому можливість брати участь у вихованні дітей згідно визначених судовим рішенням періодів.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, місцевий суд встановив, що заявник не звертався до органів виконавчої служби з приводу виконання рішення суду, фактично не скористався своїм правом на його виконання в межах процедури, визначеної положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд зазначив, що оскільки вимоги стосовно заборони не чинити перешкоди та зобов'язання безперешкодно надавати можливість брати участь у вихованні дочок не були предметом позову, то в разі задоволення заяви зміниться рішення суду по суті, що є недопустимим.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Так, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.05.2017 визначено спосіб участі ОСОБА_2 як батька у вихованні дітей згідно до його позовних вимог.

Рішення набрало законної сили та на його підставі був виданий виконавчий лист, який 02.11.2017 року направлено на адресу позивача ОСОБА_2

У визначений Законом України «Про виконавче провадження» спосіб стягувач ОСОБА_2 не звертався до виконавчої служби з виконавчим листом про виконання рішення суду в примусовому порядку. Натомість, 17.01.2018 року звернувся суду з заявою про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду.

Частинами 1, 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні норми містяться в ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно яких, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення

Таким чином, законодавчо визначено, що питання про можливість встановлення чи зміни порядку виконання судового рішення пов'язано з наявністю обставин, які роблять неможливим його виконання чи утруднюють таке виконання.

В даному випадку, сам заявник ОСОБА_2 до виконавчої служби не звертався, питання про примусове виконання судового рішення не ініціював, а відразу, після сплину трьох місяців після отримання виконавчого листа, звернувся до суду із вимогами про зміну способу та порядку його виконання, що вже само по собі свідчить про передчасність такого звернення.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що запропонований стягувачем ОСОБА_2 спосіб зміни виконання судового рішення шляхом покладення на боржника нових зобов'язань - є намаганням змінити суть постановленого судового рішення та фактично вирішити новий спір.

Зокрема, вимоги щодо встановлення матері дітей ОСОБА_3 заборони чинити перешкоди та зобов'язання останньої безперешкодно надавати можливість ОСОБА_2 брати участь у вихованні дітей - фактично є новими позовними вимогами в спорі між батьками щодо встановлення способу їх участі у вихованні та спілкуванні дітей.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення як постановленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Одночасно, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які не спростовують зазначені висновки місцевого суду.

При цьому, сам текст апеляційної скарги дублює зміст заяви про зміну (встановлення) способу та порядку виконання судового рішення та не містить посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує підстави скасування судового рішення.

Так, доводами апеляційної скарги є те, що колишня дружина заявника - мати дітей ОСОБА_3 ухиляється від спілкування з апелянтом, не бажає виконувати судове рішення та не відповідає на його телефонні дзвінки. Разом з цим, вказаним обставинам, якими обґрунтовані заявлені вимоги, суд першої інстанції дав належну правову оцінку, зазначивши про відсутність будь-яких доказів щодо доведення факту ухилення боржника від виконання судового рішення та доказів, які б доводили намагання самого стягувача здійснити реальне виконання судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 7 березня 2018 року.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.І. Обідіна