Справа № 466/3438/17
У Х В А Л А

15 лютого 2018 року

Шевченківський районний суд м. Львова

В складі: головуючої судді Баєвої О.І.

при секретарі Борис У.Я.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи ПАТ «ОКСІБанк» про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду знаходиться цивільна справа ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи ПАТ «ОКСІБанк» про стягнення заборгованості.

14 лютого 2018 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову, а саме просить суд зобовязати ОСОБА_4 внести на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 15315270 грн.

До клопотання відповідача додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, з якої вбачається, що на майно позивача накладено арешт.

Представник відповідача ОСОБА_2О в судовому засіданні клопотання підтримав повністю, додатково пояснив, що оскільки ухвалою суду на майно відповідача накладено арешт, вона позбавлена можливості відчужити це майно, відтак забезпеченням позову їй спричинено збитки.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, зазначила, що її довіритель має постійне місце проживання, нерухоме майно та інший дохід, відтак відсутні підстави для зустрічного забезпечення позову.

Представник ОСОБА_3 при вирішення даного питання покладається на розсуд суду.

Оглянувши заявлене клопотання, матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Статті 154 ЦПК України передбачає, що Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання, і сам факт накладення арешту на його майно не може свідчити про те, що його майновий стан може зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в разі відмови в задоволенні позову.

Крім того відповідач та її представник жодним чином не навели суду доказів того, що забезпечення позову може спричинити будь-які збитки відповідачу. Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_5 мала намір відчужити одну з квартир, на яку накладено арешт, та внаслідок накладення арешту не може цього зробити, тим самим їй спричинено збитки, є голослівними та нічим не підтверджуються.

На підставі невченого суд вважає, що у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.. 154 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Суддя: ОСОБА_6