Справа № 336/6558/18
Провадження № 2-о/336/238/2018
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

02 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Марко Я.Р., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім'єю без шлюбу з 19.02.1999 року по липень 2004 року та з 06.05.2005 року по 28.03.2013 року.

Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 175, 177, 295, 297 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Водночас, всупереч вищезазначеній нормі чинного законодавства, заявником в заяві не зазначено підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, заявником в додатках зазначені копії документів, які останній додає до заяви, без зазначення їх реквізитів.

Відповідно до частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до статей 1, 2 Закону України «Про судовий збір» за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір, платниками якого є, громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, заявником додано квитанцію № 044289.01.017.028 від 29.10.2018 року про сплату судового збору на суму 352, 40 грн., однак при перевірці судом зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що відомості про зарахування суми судового збору відсутні, доказів про зарахування суми судового збору заявником не надано.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищезазначеним нормам чинного законодавства подані заявником письмові докази належним чином не засвідчені, не зазначено дату посвідчення представником заявника копій документів доданих до заяви. Суд звертає увагу заявника на необхідність виправлення зазначених недоліків допущених у заяві та засвідчення належним чином копій документів доданих в якості письмових доказів до заяви, для їх оцінки при розгляді справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Для усунення недоліків заявнику необхідно надати суду заяву, яка оформлена у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України із зазначенням в додатках реквізитів копій документів, що додаються до заяви,підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав, засвідчені належним чином копії документів, доданих в якості письмових доказів до заяви, також і для заінтересованої особи, а також надати суду докази на підтвердження зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявнику.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Р.Марко