Провадження № 2-о/761/231/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю :

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : державний нотаріус дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Доценко О.О. Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився заявник, на час його народження мати і батько не перебували між собою в шлюбі, при реєстрації народження дитині було дано прізвище матері ОСОБА_1, а по батькові зі слів матері ОСОБА_3 було записано ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 3 грудня 1971 року, прізвище його біологічного батька є ОСОБА_4. 27 травня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт на користь ОСОБА_1, з якого вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: усе майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму сину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 18 лютого 2017 року заявником було подано до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46811419. 14 вересня 2017 року, Доценко О.О., державний нотаріус винесла постанову, згідно якої відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як спадкоємцю першої черги (сину), після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, в мотивувальній частині якої зазначено, що: « свідоцтво про народження ОСОБА_1, де в графі «батько» зазначено, що його батько ОСОБА_5», а не померлий ОСОБА_4», в зв'язку з чим немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.». Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, необхідно для оформлення спадщини.

Тому, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а саме те, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1.

Заявник в судовому засіданні, який також був допитаний в якості свідка, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, підтвердив факти зазначені в позовній заяві.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення заявника, повно та всебічно дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч.1 ст. 319 ЦПК України).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3).

Заявник зазначає, що на час його народження мати і батько не перебували між собою в шлюбі, при реєстрації народження дитині було дано прізвище матері ОСОБА_1, а по батькові, зі слів матері ОСОБА_3, було записано ОСОБА_1, проте, прізвище його біологічного батька є ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).

27 травня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, з якого вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму сину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).

18 лютого 2017 року заявником було подано до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46811419.

14 вересня 2017 року, Доценко О.О., державний нотаріус винесла постанову, згідно якої відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як спадкоємцю першої черги (сину), після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, в мотивувальній частині якої зазначено, що: «свідоцтво про народження ОСОБА_1, де в графі «батько» зазначено, що його батько ОСОБА_5», а не померлий ОСОБА_4», в зв'язку з чим немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 3).

22.06.1978 року ОСОБА_4, видано ордер №1177, сім'я якого складається з 3 чоловік - ОСОБА_4, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - син, на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Рішенням Фрунзенського районного народного суду м. Харкова, Харківської області від 03.10.1979 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу якої «ОСОБА_3» (а.с. 9, 10).

В матеріалах справи міститься копія матеріалів цивільної справи №645/5093/16 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_3, Харківський РВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження (а.с. 14-52).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, необхідно для оформлення спадщини.

Даючи юридичну оцінку поясненням заявника, та зібраним по справі доказам, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-268, 294, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа : державний нотаріус дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Доценко О.О. Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м. Харків, вул.. Василя Мельникова, 2) про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 19.10.2018 року.

Суддя