Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №300/353/18
15.11.2018 смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді
ОСОБА_1А., з участю секретаря судового засідання Щербей А.Є., позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ "ВУД КОМ" про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 04.05.2018 року звернувся в суд з вищезазначеним позовом.
04 травня 2018 року позивач звернувся з вказаним позовом в обґрунтування якого покликався на наступне. 22 січня 2009 року відбулись загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Вича» (далі ВАТ «Вича»), акціонером якого був ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач) якими було прийнято рішення продати останньому три металеві цистерни. На виконання вказаного рішення 23 січня 2009 року згідно накладної № 01 та квитанції до прибуткового касового ордера № 08 позивач придбав у ВАТ «Вича» за 4 500 (чотири тисячі пятсот) гривень 00 коп. три цистерни, з яких - дві футеровані з середини склом ємкістю 16 м.куб. кожна та одна ємкістю 7 кбм., які залишились на зберіганні у ВАТ «Вича». 15 травня 2009 року ВАТ «Вича» припинило свою діяльність, а його правонаступником стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Воловецький завод продтоварів» (далі ТОВ «Воловецький завод продтоварів»). За згодою керівництва ТОВ «Воловецький завод продтоварів» та ОСОБА_2, придбані цистерни продовжували зберігатись на території заводу. В кінці 2016 року вказані цистерни без відома та згоди позивача були перевезені на територію колишнього лісокомбінату, якою на даний час володіє ТОВ «ВУД КОМ». Неодноразові звернення до керівництва відповідача з предявленням відповідних документів не призвели до повернення цистерн, що змусило ОСОБА_2 звернутись з даним позовом до суду. Просив витребувати вказані цистерни у відповідача.
07 травня 2018 року ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Конепуд В.І. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в справі. В звязку з звільненням судді Конепуда В.І. та відрахуванням його зі штату суду справа була передана до канцелярії для здійснення її повторного автоматизованого розподілу, за результатами якого визначено головуючу суддю Софілканич О.А. Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А. від 14 вересня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду.
Позивач ОСОБА_2 під час розгляду справи позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Ствердив, що не має можливості ідентифікувати цистерни, які він вважає своєю власністю, за будь- якими індивідуально визначеними ознаками.
Представник відповідача ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позову, подавши відзив на позовну заяву у якому зазначила, що цистерни, які зберігаються на території ТОВ «ВУД КОМ» належать йому на праві власності та були перевезені в червні 2016 року з території автоколони за адресою: вул. Карпатська в смт Воловець на територію товариства за адресою вул. Фабрична в смт Воловець. Вказані цистерни були придбані ТОВ «ВУД КОМ» в складі цілісного майнового комплексу на прилюдних торгах 03 червня 2016 року, що підтверджується копіями правовстановлюючих документів.
У запереченні на відзив позивач зазначив, що вказані цистерни були вивезені працівниками ТОВ «Воловецький завод продтоварів» у 2016 році, в звязку з чим він 12 грудня 2017 року зареєстрував у Воловецькому ВП заяву про кримінальне правопорушення. Крім того вказував на неправдивість доводів відповідача щодо перевезення вказаних цистерн з території колишньої автоколони, неправильність встановлення обємів цистерн через неправильне застосування формул та відмінність цистерн, які є предметом позову, оскільки вони призначені для зберігання харчових продуктів від ємкостей для зберігання нафтопродуктів.
Заслухавши сторони, перевіривши обґрунтованість вимог і заперечень учасників, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до наступного висновку.
Загальними зборами ВАТ «Вича» 22 січня 2009 року було прийнято рішення (а.с. 10, 11) відчужити позивачу три металеві цистерни, дві з яких обємом по 16 м.куб. футеровані з середини склом та одна обємом 7 м. куб.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 02 від 23 січня 2009 року (а.с. 13) ОСОБА_2 провів оплату за три цистерни в сумі 4 500 (чотири тисячі пятсот) грн. Відповідно до накладної № 01 від 23 січня 2009 року (а.с. 12) позивач отримав від ВАТ «Вича» «цистерни по 16 м.куб. кожна, фуктуровані з середини склом» в кількості 2 (дві) штуки по ціні 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень та «цистерну 7-ми м.куб) в кількості 1 (одна) штука за ціною «0.900» грн.
З постанови про початок досудового розслідування від 13 грудня 2017 року (а.с. 54) слідує, що ОСОБА_2 12 грудня 2017 року звернувся до Воловецького відділення поліції з заявою про те, що на початку весни 2016 року працівники ТОВ «Воловецький завод продтоварів» умисно, самовільно, незаконно вивезли з території вказаного підприємства в інше місце цистерни та обладнання для виробництва поліетиленових пляшок, яка належало позивачу. 13 грудня 2017 року відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою кваліфікацією ст. 356 КК України. 24 лютого 2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження (а.с. 74, 75), в звязку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вказана постанова позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 липня 2018 року (а.с. 73).
Свідок ОСОБА_4, який з 2009 до березня 2013 рік працював на керівних посадах в ТОВ «Воловецький завод продтоварів» дав покази, що металеві цистерни значились на балансі заводу до березня 2013 року. В листопаді 2016 року він, проходячи по вул. Карпатській в смт Воловець випадково став свідком того, як автомобіль-евакуатор перевозив схожі цистерну на ті, які перебували на балансі ТОВ «Воловецький завод продтоварів».
Свідок ОСОБА_5, який надає послуги з перевезення, показав, що в 2016 році він на підставі усного договору з невстановленою особою перевіз кілька металевих бочок з території ТОВ «Воловецький завод продтоварів» на територію ТОВ «ВУД КОМ» за адресою: вул. Фабрична, 2, смт Воловець Закарпатської області. При цьому свідок пояснив, що територія, з якої він вивозив бочки перебуває під охороною з пропускним режимом на прохідній та з системою відеоспостереження. Охорона вільно пропустила його на територію заводу та випустила в такий же спосіб, при цьому бочки перевозились відкрито на причепі-евакуатора. Ніяких зауважень чи заборони на вивезення цистерни від охорони заявлено не було.
Свідок ОСОБА_6 показав, що в червні 2016 року на території ТОВ «ВУД КОМ» були наявні металеві цистерни, які і на час судового розгляду перебувають на вказаній території. Дані покази узгоджуються з актом огляду та обмір у ємностей на території ТОВ «ВУД КОМ» (а.с. 41), відповідно до якого на території вказаного товариства зберігаються 4 (чотири) ємності з яких 3 (три) довжиною 5 метрів та висотою 2,10 метрів і 1 (одна) ємність довжиною 4 метри та висотою1,5 метра.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, допитані в судовому засіданні, не надали показів, які стосуються предмету доказування в даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст.16 ЦК України та визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Частиною 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
На підтвердження того факту, що цистерни, які зберігаються на території ТОВ «ВУД КОМ» належать йому на праві власності представником відповідача надано копію Свідоцтва серії НАТ 053731 від 03.06.2016 року (а.с.27), з якого вбачається, що цистерни були придбані ТОВ «ВУД КОМ» в складі цілісного майнового комплексу на прилюдних торгах 03 червня 2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач 23 січня 2009 року придбав у ВАТ «Вича» три металеві цистерни, з них: дві обємом по 16 м.куб. футеровані з середини склом та одна обємом 7 м. куб., проте доказів, з яких би можливо ідентифікувати відчужені/придбані цистерни за інвентарними, серійними номерами чи в інший спосіб, який давав би змогу виокремити їх як індивідуально визначені предмети з схожих, визначених родовими ознаками -суду не надано.
В ході судового розгляду факт укладення ОСОБА_2 договору зберігання з ВАТ «Вича» чи ТОВ «Воловецький завод продтоварів», предметом якого було б зберігання вказаних цистерн, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 218 ЦК України, не був доведений жодним належним та допустимим доказом, як і не було доведено самого факту їх зберігання на вказаній території, в тому числі протягом стверджуваного строку.
В звязку з цим суд констатує, що позивачем не доведено право власності на витребовуване майно та вибуття його з власності і володіння останнього, а сам факт переміщення будь-яких обєктів чи майна з території ТОВ «Воловецький завод продтоварів» не може прямо впливати на права чи законні інтереси ОСОБА_2
Також суд наголошує, що в ході судового розгляду не спростовано належність відповідачу цистерн, які перебувають на його території та правомірність набуття на які останнім права власності презюмується згідно з законом.
Враховуючи вищенаведене у задоволенні позову ОСОБА_2 слід свідмовити повністю.
Керуючись ст.ст.15, 16, 316, 319, 321, 328, 387, 286 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ТзОВ "ВУД КОМ" про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 89100; РНОКПП НОМЕР_1;

відповідач: ТзОВ "ВУД КОМ", місцезнаходження: смт.Воловець, вул.Фабрична, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 40447502.

представник відповідача ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, 89100.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.

Суддя: Софілканич О. А.