Справа № 611/251/18
Провадження № 2/611/162/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Андросова О.М.
секретаря Сторчай С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину,
В С Т А Н О В И В:
12 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину.
Позивач зазначила, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2007 року у справі № 2-714/07 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 100 грн. щомісяця, починаючи з 21.11.2007 року до повноліття дитини.
Посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства на даний час розмір аліментів не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила змінити розмір стягуваних аліментів, та стягнути на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач прохає розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді від 28 березня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач у наданий в ухвалі час не подав до суду відзиву.
Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, відзив до суду не подав, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Керуючись ч. 8 статті 178 ЦПК України в звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2007 року у справі № 2-714/07 встановлено, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати свою дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

Згідно з наявною в справі довідкою Барвінківської міської ради Харківської області від 23.02.2018 року дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно проживає з матірю ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2007 року у справі № 2-714/07 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 100 грн. щомісяця, починаючи з 21.11.2007 року до повноліття дитини.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Про викладене вище зазначив Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143 цс 13.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як того прохає позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 274 279, 280 - 282 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Припинити стягнення за виконавчим листом, виданим ОСОБА_1 на підставі рішення Барвінківського райсуду Харківської області від 19 грудня 2007 року у справі № 2-714/07, за виключенням заборгованості з аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Барвінківського районного суду О.М.Андросов