ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Суми

Справа №591/7014/17

Номер провадження 22-ц/788/351/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2018 року про відкриття провадження, постановлену суддею Шелєховою Г.В. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне майно подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна: автомобіль TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1; автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне майно подружжя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, а саме до Дарницького районного суду м. Києва. При цьому вказує на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому спір територіально не підсудний Зарічному районному суду м. Суми.

Позивач ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судове засідання не з'явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначив, що він є віце-президентом Федерації біатлону України та перебуває в Південній Кореї на олімпійських змаганнях біатлоністів. Вказана причина неявки в судове засідання позивача колегією суддів не визнана поважною. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 380 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відкриваючи провадження по справі, суд виходив з того, що справа підсудна Зарічному районному суду м. Суми. Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу поділу автомобілів TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та VOLKSWAGEN TOUAREG, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_2, які є спільним сумісним майном подружжя.

Загальне правило підсудності викладене в ст. 27 ЦПК України. Зокрема, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом ( ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Аналогічне правило загальної підсудності було викладено в ст. 109 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року).

Згідно паспортних даних, ОСОБА_2 з 28 липня 2017 року значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач зазначає, що дана адреса є постійним місцем її проживання після розірвання шлюбу з позивачем. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 також надала довідку про реєстрацію її місця проживання за вказаною адресою, видану відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА м. Києва. Також пояснила, що зміну реєстрації місця проживання з адреси: м. Суми, вул. Кринична, 9 на адресу: АДРЕСА_1, вона здійснила в Центрі надання адміністративних послуг по м. Києву, подавши відповідні документи про належність їй на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, справа територіально підсудна не Зарічному районному суду м. Суми, а Дарницькому районному суду м. Києва, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми Сумської міської ради» на запит суду було надано неповну інформацію щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2, а саме зазначено лише, що вона не зареєстрована по м. Суми.

Враховуючи зазначену неповну інформацію щодо реєстрації місця проживання відповідача фізичної особи, та відсутність на даний час у суду першої інстанції доступу Єдиного державного демографічного реєстру, так як вказана норма ЦПК України діє не тривалий час, судом першої інстанції було допущено помилку та оскаржувану ухвалу про відкриття провадження прийнято із порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Враховуючи викладене, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для розгляду до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 7); 380, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2018 року про відкриття провадження скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне майно подружжя направити для розгляду до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

ОСОБА_4