Справа № 297/88/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа виконавчий комітет Дийдянська сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, вказавши, що 03.05.2012 року померла його бабка ОСОБА_2, яка 01.12.2011 року залишила заповіт, який посвідчений секретарем Дийдянської сільської ради та згідно якого бабка все своє майно заповіла заявнику. Заповіт складений бабкою не змінено та не скасовано. При оформленні спадщини після смерті бабки, заявником було виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме: в заповіті від 01.12.2011 року, який посвідчений секретарем Дийдянської сільської ради, прізвище заявника (спадкоємця) записано як «Цюцко».

В той час, згідно паспорту громадянина України правильне прізвище, імя та по батькові заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, в державному акті на право власності на землю серії I-ЗК №014864, який виданий на підставі 13 сесії 23 скликання Дийдянської сільської ради, прізвище бабки записано як «Цуцька», що не співпадає із записами у свідоцтві про смерть, де бабку записано як «Цюцько».

Визнання належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Дийдянської сільської ради, в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, в заповіті від 01.12.2011 року, який складений у виконкомі Дийдянської сільської та посвідчений секретарем Дийдянської сільської ради, зазначено прізвище, спадкоємця як «Цюцко».

В той же час, відповідно до паспорту громадянина України серії ВР 177967, який виданий Берегівським РВ УМВС 28.01.2005 року, правильне прізвище заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, в державному акті на право власності на землю серії I-ЗК №014864, який виданий на підставі 13 сесії 23 скликання Дийдянської сільської ради, прізвище спадкодавця записано як «Цуцька».

В той же час, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №136959 від 03.05.2012 року, правильне прізвище спадкодавця «Цюцко».

Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що заповіт від 01.12.2011 року, який складений у виконкомі Дийдянської сільської, у якому зазначено прізвище, спадкоємця як «Цюцко», належитьОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також, державний акт на право власності на землю серії I-ЗК №014864, який виданий на підставі 13 сесії 23 скликання Дийдянської сільської ради, в якому прізвище спадкодавця записано як «Цуцька», належить ОСОБА_2, яка померла 03.05.2012 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 82, 89, 206, 229, 235, 247 ч. 2, 314, 315 ч.1 п.6 ЦПК України, Постановою Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіту від 01.12.2011 року, який складений ОСОБА_2 у виконкомі Дийдянської сільської, який посвідчений секретарем Дийдянської сільської ради, у якому зазначено прізвище, спадкоємця як «Цюцко».

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 03.05.2012 року, державного акту на право власності на землю серії I-ЗК №014864, який виданий на підставі 13 сесії 23 скликання Дийдянської сільської ради, у якому прізвище спадкодавця записано як «Цуцька».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя Ільтьо І. І.