Провадження № 2-р/243/1/18
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу були задоволені. Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 лютого 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 143 розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Шульга» залишено без змін.

19 лютого 2018 року на адресу Словянського міськрайонного суду засобами електронної пошти надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення судового рішення. Заявницею зазначено, що при зверненні до суду із позовом про розірвання шлюбу, в позовній заяві нею було вказано, що їх спільна із відповідачем дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею, однак в резолютивній частині рішення дане формулювання судом не було використане. У звязку із чим, вказане рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині, що стосується місця проживання дитини після розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши заяву та надані докази, приходить до наступного.

За розясненнями які містяться в п. 4 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК ( 1618-15 ) повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

В своїй позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_1 зазначила, що їх спільна із відповідачем малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення .

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

З рішення Словянського міськрайонного суду від 08 лютого 2018 року вбачається, що судом в мотивувальній частині рішення встановлено, що спору з приводу місця проживання дитини немає.

Однак про те з ким з батьків після розірвання шлюбу залишиться проживати дитина не зазначено.

У звязку із цим, суд приходить до висновку, що мотивувальну частину рішення слід викласти більш повно та ясно, зазначивши в ній про те, що малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із позивачкою ОСОБА_1

Стосовно посилань заявниці про те, що резолютивна частина рішення не містить зазначення про те з ким з батьків залишиться проживати дитина після розірвання шлюбу, суд розяснює, що за приписами ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно із п. 11 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, у резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачкою ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу саме про розірвання шлюбу. Жодних інших позовних вимог висновок суду про задоволення чи про відмову в задоволенні яких мав би бути зазначений в резолютивній частині рішення, ОСОБА_1 не заявлялось.

Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а коли мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Однак такий спір підлягає вирішенню шляхом предявлення відповідного позову до суду, а не шляхом подання заяви про розяснення рішення про розірвання шлюбу.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про те, що слід розяснити рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року виклавши більш повно та ясно третій абзац мотивувальної частини рішення, зазначивши про те, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із позивачкою ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 271 ЦПК України, Постановою Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Юріївни про розяснення судового рішення задовольнити.

Розяснити рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року у цивільній справі № 243/11011/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, виклавши більш повно та ясно третій абзац мотивувальної частини рішення, виклавши його в такій редакції:

«Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із позивачкою ОСОБА_1.».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5