ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/224/13- ц
Провадження № 6/210/36/18
У Х В А Л А

іменем України

"13" квітня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Семко Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про зміну способу виконання ухвали суду №210/224/13-ц від 13.04.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про зміну способу виконання ухвали суду №210/224/13-ц від 13.04.2015 року.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження з виконання ухвали суду №210/224/13-ц від 13.04.2015 року виданої Дзержинським районним судом м. Кривий ріг про скасування заходів забезпечення позову у вигляді передачі на відповідальне зберігання СПД ОСОБА_3 цукру масою 22 тони на суму 189640,00 гри., належного ОСОБА_4 згідно видаткової накладної №1298 від 15 червня 2011 року у цивільній справі №2-3398 та змінені ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2011 року у цивільній справі №2-3398. Зобов'язати СПД ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 цукор масою 22 тони на суму 189640,00 грн., належний ОСОБА_4 згідно видаткової накладної №1298 від 15 червня 2011 року. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

31 травня 2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Кіровоград, вул. Шахтарська, 102, адже за цією адресою повинно зберігатись майно, але за даною адресою знаходиться інше приватне підприємство. Місце знаходження фізичної особи підприємця ОСОБА_3 невідомо. На запит №22087 від 31.05.2016 року, щодо отримання підтверджень відомостей про відкриття кримінальні провадження за заявою боржника, до Відділу 14.06.2016 року надійшов лист - підтвердження, про відкриту справу за ч.3 ст. 185 КК України, про факт викрадення 22 тон цукру.

13.07.2016 року до відділу надійшла заява боржника, згідно якої 22.01.2011 року майно, яке передано на зберігання боржнику було викрадено, про що винесена постанова про відкриття кримінального провадження, та визнано ОСОБА_3 потерпілою, в зв'язку з чим боржник просить повернути виконавчий документ без виконання в зв'язку з відсутністю майна.

26.05.2017 року до відділу надійшла заява стягувана, за якою стягувач звертається з проханням звернутись до суду з поданням про зміну способу виконання рішення суду.

Рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, у звязку з чим заявник просить суд розяснити спосіб виконання ухвали суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2011 року у цивільній справі №2-3398.

Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Фіксування судового засідання не здійснювалось у звязку з неявкою всіх учасників процесу, що відповідає ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може - встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення, і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, з аналізу вказаних правових норм слід розуміти, що суд може розяснити судове рішення не змінюючи його змісту, або встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення через обставини, що унеможливлюють його виконання. Водночас, заявник просить суд роз'яснити не зміст резолютивної частини, а спосіб виконання судового рішення, що не урегульовано законодавцем.

Крім того, постановою Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють виконання рішення. Під порядком виконання рішення слід розуміти визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов'язків суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Поняття встановлення способу виконання рішення випливає зі ст. 16 ЦК України, в якій йдеться про можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до статті 18 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині третій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2011 року у цивільній справі №2-3398 накладено арешт на цукор масою 22 тони на суму 189640 грн. та передано на відповідальне зберігання СПД ОСОБА_3

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2015 року скасовано заходи забезпечення позову у вигляді передачі на відповідальне зберігання СПД ОСОБА_3 цукру масою 22 тони на суму 189640,00 грн., належного ОСОБА_5 відповідно до видаткової накладної №1298 від 15 червня 2011 року, застосовані ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 червня 2011 року у цивільній справі №2-3398 та змінені ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2011 року у цивільній справі №2-3398, і зобовязано СПД ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 цукор масою 22 тони на суму 189640,00 грн., належний ОСОБА_5 відповідно до видаткової накладної №1298 від 15 червня 2011 року.

Отже, оскільки заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2011 року були скасовані ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2015 року, а отже ухвала суду від 17.06.2011 року не підлягає виконанню на даний час, а також з урахуванням вищевикладених обставин та нормативного регулювання поставленого у поданні питання, суд не знаходить підстав для розяснення способу виконання ухвали суду від 17.06.2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 247, 271, 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про розяснення способу виконання ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2011 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В. Є. Сільченко