РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1780/17

09 листопада 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ АКБ"Львів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Акціонерно - комерційний банк «Львів» (далі - ПАТ АКБ «Львів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №45094/2011/64к від 20 червня 2011 року - в розмірі 345 143,85 грн. звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб Lexus LS 460, рік випуску - 2007, шасі - №JTHGL46F775004325, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі - Автомобіль), який був переданий ОСОБА_2 в заставу ПАТ АКБ «Львів», а власником якого на даний час є ОСОБА_1, шляхом проведення публічних(електронних) торгів, початкову ціну предмета застави для його подальшої реалізації на торгах встановити на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідачів солідарно судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що 20 червня 2011 року між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 280 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,99% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 19 червня 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань за указаним кредитним договором у той же день між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав належний йому на праві власності автомобіль, в заставу ПАТ АКБ «Львів». Відповідач ОСОБА_2 умови зазначеного кредитного договору щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив звернути стягнення на предмет застави, а також стягнути солідарно з відповідачів 1600,00 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник ПАТ АКБ"Львів" позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до ч.11 статті 128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважність причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з'явився, його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову зазначаючи, що вимоги позивача є безпідставними. В обґрунтування не визнання позову вказав, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного рухомого майна, а позивач в порушення вимог статті 25 Закону України "Про заставу" до моменту подання відповідного договору до суду не повідомив письмово всіх обтяжувачів про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет застави.

Також заявив про пропуск строків позовної давності, про що подав письмову заяву та просив застосувати позовну давність і в задоволенні позову відмовити у зв'язку з її спливом.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 20 червня 2011 року №45094/2011/64к ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 280 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 19 червня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_2 було укладено договір застави автотранспорту , згідно з яким у заставу надано автомобіль - Lexus LS 460, рік випуску - 2007, шасі - №JTHGL46F775004325, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності.

12 березня 2014 року проведено перереєстрацію спірного автомобіля при втраті свідоцтва про реєстрацію по дорученню від власника, та того ж дня зареєстровано на нового власника - ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунок із видачею номерного знака АА6761ВР.

27 липня 2014 року спірний автомобіль знято з обліку для його подальшої реєстрації.

02 серпня 2014 року спірний автомобіль ОСОБА_5 реалізував ОСОБА_1 із видачею номерного знака ВК7772ВС.

27 січня 2015 року проведено перереєстрацію спірного автомобіля при заміні свідоцтва про реєстрацію, власником якого є ОСОБА_1

Однак позичальник ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором №45094/2011/64к від 20 червня 2011 року не виконує, в результаті цього виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2012 року складала 341 924,85 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 274 000,00 грн., заборгованість по відсотках 55 685,48 грн., заборгованість по пені -12 239,37 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 28 травня 2013 року дана заборгованість за кредитним договором солідарно стягнута з відповідача ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_6 та ПП "Юні-Транс".

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року №2654-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Статтею 24 Закону № 1255-ІV визначено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Як зазначено в статті 25 цього ж Закону обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Судом встановлено, що позивач не виконав вимоги, передбачені статтею 24 Закону України "Про заставу" та не надав суду витягу з державного реєстру обтяжень на підтвердження наявності чи відсутності інших обтяжувачів для перевірки виконання вимог, передбачених статтею 25 зазначеного Закону, що є підставою для відмови в задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Саме така позиція викладена у Постанові ОСОБА_7 Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №202/29241/13-ц.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20,24,25 Закону України «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року №2654-ХІІ, ст.12, 13, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ АКБ"Львів" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ПАТ АКБ"Львів" ( Львів, Сербська,1, Львівська обл.), .

Відповідачі:

ОСОБА_1, (житель Звіздівка, вул.Шевченка,37/2, Костопільський р-н, Рівненська обл.), ідн.номер НОМЕР_3.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,(житель ІНФОРМАЦІЯ_2), ідн. номер НОМЕР_4.

Повне рішення складено

20 листопада 2018 року.

СуддяОСОБА_8