РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1582/17

03 березня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, збільшивши позовні вимоги відповідно до заяви від 29 січня 2018 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 56 845,34 грн. матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_6 - 10000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що 17 грудня 2016 року на 123 км автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Форд-Фокус», д.н. знак ВК5750ВАР, під керуванням відповідача ОСОБА_3 та транспортного засобу ВАЗ, д.н. знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 Згідно постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року у справі № 560/1348/16-п, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Власноком транспортного засобу ВАЗ, д.н. знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5, вказаний автомобіль внаслідок ДТП був пошкоджений, що завдало ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 56 845, 34 грн., які просить стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_6 в обгрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок ДТП і її наслідків він зазнав значної моральної шкоди, оскільки була завдана шкода його здоров'ю і він був госпіталізований в нейрохірургічне відділення Рівненської ЦМЛ та 10 днів перебував на стаціонарному лікуванні, він перебував у нестабільному моральному стані, пережита ним ДТП негативно позначилася на його свідомості.

Враховуючи викладене просить суд стягнути з відповідача на його користь 10 000 гривень моральної шкоди.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги її довірителів повністю з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю за необгрунтованістю позовних вимог. Зазначили, що страхова компанією ПрАТ «УТСК» сплатила на користь позивача ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 15 065,49 грн., а на користь позивча ОСОБА_6 витрати на лікування та моральну шкоду в загальному розмірі 817,27 грн.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія»в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленному законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 грудня 2016 року близько 13 год. 00 хв., на 123 км а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Форд-Фокус», з державним номерним знаком ВК5750АР, рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобілю марки «ВАЗ», з державним номерним знаком ВК8792ВМ, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Дубровицького районного суду Рівненської області № 560/1348/16-п від 27 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні вищевказаної ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП (а.с. 16).

Встановлено, що автомобілем марки «ВАЗ», з державним номерним знаком ВК8792ВМ, який належить ОСОБА_5, в момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_6, що підтверджується довідкою № 826359 про дорожньо-транспортну пригоду від 17 грудня 2016 року (а.с. 17).

Право власності ОСОБА_5 на автомобіль марки «ВАЗ», з державним номерним знаком ВК8792ВМ підтверджується також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 15).

З висновку експерта від 15 грудня 2017 року № 3.3-141/17 за результатами судової автотоварознавчої експертизи встановлено, що матеріальний збиток завданий власнику наданого на експертизу автомобіля НОМЕР_2 станом на 17 грудня 2016 року складає 38033,03 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 станом на 17 грудня 2016 року складає 56845,34 грн (а.с. 62-77).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 14.09.2016 року у справі № 6-725цс16 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до пункту 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

При цьому слід звернути увагу на ту обставину, що величина втрати товарної вартості не нараховується і, відповідно, не підлягає стягненню з винної у скоєнні ДТП особи у випадках, якщо строк експлуатації пошкодженого легкового автомобіля перевищує 5 років для автомобілів виробництва країн СНД, 7 років для інших автомобілів.

ОСОБА_5 просить суд стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 56 845 грн. 34 коп., виходячи з висновку експерта.

Однак, з дослідницької частини висновку експерта, вбачається, що вартість відновлювального ремонту у розмірі 56 845,34 грн. це вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу автомобіля.

З висновку експерта, а саме дослідження за п. 1.4 вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахування значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3 станом на 17.12.2016 року складає 38033, 03 грн.

Судом встановлено, що на момент винесення рішення по справі ремонт автомобіля позивачем ОСОБА_5 здійснено не було, а тому встановити розмір витрат на ремонт автомобіля не є можливим.

Враховуючи викладене, вік автомобіля, а також строк його експлуатації, який складає 9 років, суд приходить до висновку, що відшкодуванню підлягає сума у розмірі 38033,03 грн., згідно висновку експерта.

З досліджених в судовому засіданні копій платіжних доручень наданих суду представником третьої особи ПрАТ «УТСК» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, внаслідок настання ДТП, яка сталася 17 грудня 2016 року ПрАТ «УТСК» сплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 15 065 грн. 59 коп. (а.с.101-108).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 підлягають до задоволення частково, а саме із урахуванням коштів виплачених позивачу ОСОБА_5 страховою компанією у розмірі 15065 грн. 59 коп., з відповідача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 22 967 гривень 54 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, підлягають також до задоволення частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно частини другої вказаної статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищенної небезпект.

У п. 3 постанови пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як зазначалося вище в момент дорожньо-транспортної пригоди 17.12.2016 року автомобілем марки «ВАЗ», з державним номерним знаком ВК8792ВМ, керував ОСОБА_6

Згідно довідки нейрохірургічного віділення Рівненської ЦМЛ № 24739 від 28 грудня 2016 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Рівненської ЦМО з 18.12.2016 р. по 28 грудня 2016 року з діагнозом струс головного мозку, забій грудної клітки (а.с. 20).

Завдану моральну шкоду позивач ОСОБА_6 оцінює в 10 000 гривень, обгрунтовуючи тим, що він перебував на лікуванні 10 днів, що призвело до вимушених змін у його життєвих стосунках, а також до змін виробничих, оскільки в цей ча він не міг працювати і поніс матеріальні витрати на лікування.

Згідно листа ПрАТ «УТСК» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, внаслідок настання ДТП, яка сталася 17 грудня 2016 року ПрАТ «УТСК» сплатило ОСОБА_6 витрати на лікування та моральну шкоду в загальному розмірі 817 грн. 27 коп. (а.с.101).

Згідно п. 9 постанови пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, оцінюючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, стан його здоров'я, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за вірне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_6 2000 грн., а в задоволені решти суми позовних вимог останнього, щодо відшкодування моральної шкоди, на суму 8000 грн., відмовити.

Керуючись вимогами статті 141 ЦПК України суд вважає за вірне стягнути з відповідача на користь позивачів понесені по справі судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», статтями 22, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, статтями 81, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 273 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», місце знаходження вул. Саксаганського, 77, м. Київ, про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5, матеріальну шкоду в розмірі 22 967 (двадцять дві тисячі дев'ятсот шістдесят сім) гривень 54 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5, судові витрати по справі понесені останньою в сумі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять гривень) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6 понесенні останній судові витрати по справі у сумі 640 (шістосот сорок) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складено 12.03.2018 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_8