№ 207/69/18
№ 2/207/535/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Тюлюнової В.Г.

при секретарі - Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

10.01.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій посилається на те, що 23.08.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У лютому 2017 року припинили з відповідачем шлюбні відносини у звязку з відсутністю взаєморозуміння і довіри. Суд надавав їм строк для примирення, але вона не бажає жити з відповідачем однією сімєю. Дитина проживає з нею, проти чого відповідач не заперечує. Добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн. просить покласти на неї.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, показав, що з лютого 2017 року проживають окремо, тому що стали чужими людьми. Малолітня донька проживає з матірю, проти чого він не заперечує. Добровільно надає матеріальну допомогу дитині, приймає участь у її вихованні. Спільного житла, майна у них не має. Жити однією сімєю не бажають.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..112 Сімейного Кодексу України суд розриває шлюб, якщо подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило інтересам подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 23.08.2013 року. Шлюб у них перший, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №417.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на утриманні матері, позивачки у справі.

Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки і приймає участь у її вихованні, чого не заперечувала позивачка.

Суд надавав подружжю строк для примирення і відкладав судовий розгляд ухвалою суду від 06.03.2018 року, а сторони не бажають зберігати сімю. Підтвердили, що не підтримують шлюбні відносини з лютого 2017 року, спільного житла, майна не мають. Витрати, повязані з розглядом справи у вигляді судового збору 704,80 коп. позивачка просить покласти на неї.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..ст.110,112 Сімейного Кодексу України, ст..ст.12,13,81,141,256-268 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №417, які мають одну малолітню дитину, яка проживає з матірю, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, спору про майно, житло між подружжям не має, розірвати.

Витрати, повязані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 704,80грн. покласти на позивачку за її згодою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова