УХВАЛА

03 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя Овдієнко В. В.

позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у порядку загального позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

у с т а н о в и в:

У провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним депозитного договору № 51095 від 10 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ "Ощадбанк" в особі завідувача територіального відокремленого без балансового відділення № 10020/0326 філії Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Ощадбанк" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на суму 200000 (двісті тисяч) доларів США.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №642/5561/14-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у злочинах, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України, яке розглядається у Жовтневому районному суді м. Харкова.

В обґрунтування клопотання вказав на взаємозв'язок розглядуваного спору з кримінальним провадженням, у якому досліджується спірний договір депозиту на предмет його підробки.

У цивільній справі цей же договір позивач просить визнати недійсним внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вважав, що розгляд цивільної справи, в якій належить встановити наявність чи відсутність зловмисної згоди сторін, є об'єктивно неможливим до вирішення кримінальної справи, в якій досліджуються взаємовідносини відповідачів та фіктивність спірного Договору №51095 від 10.09.2008 року.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться оригінали документів, на обов'язковість дослідження яких вказано в рішенні суду касаційної інстанції, яким скасовано попередні рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали заявлене клопотання та наполягали на об'єктивній неможливості розгляду цивільної справи до закінчення кримінального провадження.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 проти клопотання заперечували мотивуючи тим, що у кримінальному провадженні обвинувачується ОСОБА_3, яка була працівником позивача, а потерпілим є позивач.

Предметом судового розгляду у кримінальному провадженні не є факти зловмисної домовленості ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов наступного:

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідністю з пунктом 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як видно зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції від 12.05.2016 року, копія якої додана до клопотання, у кримінальному провадженні ОСОБА_3, зокрема, обвинувачується у тому, що працюючи на посаді завідуючої ТВБВ "10020/0326 Харківського обласного управління ВАТ "Державний Ощадний банк України" 10.09.2008 року, діючи умисно, з метою приховування факту скоєного нею привласнення чужого майна на суму 200000 доларів США, склала за допомогою службового комп'ютера та принтера завідомо підроблений документ - договір №51095 від 10.09.2008 року на вклад "Депозитний ощадного банку" на ім'я ОСОБА_4 на суму депозиту 200000 доларів США, тоді як насправді такий рахунок банком був відкритий лише на 60000 доларів США.

Отже, кримінальне провадження розглядається у відношенні ОСОБА_3, яка у спірному договорі діяла від імені Ощадбанку.

Відповідач ОСОБА_4 не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Отже, представниками позивача не надано переконливих доводів щодо неможливості розгляду цивільної справи до розгляду кримінального провадження.

Крім того, слід звернути увагу та ту обставину, що на даний час новий розгляд справи по суті не розпочато, докази у справі не досліджувалися, а згідно пункту 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, на обєктивну неможливість розгляду справи суд може посилатися лише у випадку, коли у справі зібрані докази, однак вони не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду до вирішення кримінального провадження.

Також, наявність у матеріалах кримінального провадження оригіналів документів, які належить дослідити у цивільній справі, не передбачена в якості підстави для зупинення провадження у справі.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 251, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №642/5561/14-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у злочинах, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуючий: В. В. Овдієнко