Справа № 331/8108/17
Провадження № 2 /331/245/2018
23 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жуковій О.Є
за участю секретаря : Качан К.К.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що спірна квартира належить їй на праві власності. Відповідач є її сином , однак з 2007 року ОСОБА_1 в квартирі не проживає. Оскільки відповідач з реєстрації в добровільному порядку не знявся , його реєстрація в квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю , вимушена звернутися до суду.
В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову .
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу нерухомості від 01 серпня 1996 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи , ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року.
Разом з тим , актом від 23 листопада 2017 року підтверджено , що ОСОБА_1 в спірному житлі не проживає з 2007 року , його особисті речі в квартирі відсутні.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_1 не проживає в спірному житлі з 2007 року , тобто більше року , його реєстрація в квартирі створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню.
Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме : квартирою АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2018 року .
Суддя: О.Є. Жукова