Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-743/11
Провадження № 6/480/5/18
Ухвала

21 лютого 2018 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про зміну способу виконання рішення по справі № 2-743/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою про зміну способу виконання рішення по справі № 2-743/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування заяви представник ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2012 року частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за кредитним договором № NKIPG 104040052 від 07.09.2007 року у сумі 38884,64 доларів США, що еквівалентно 309910 (триста дев`ять тисяч девятсот десять) грн 61коп, звернуто стягнення на предмет іпотеки будинок загальною площею 63,1кв.м., який розташований за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, с.Косомольське, вул.Молодіжна,9, що належить ОСОБА_1, шляхом його реалізації органами державної виконавчої служби на публічних торгах; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 1708 грн 50 коп в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, а також 120 (сто двадцять) гривень в рахунок відшкодування витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заявник зазначив, що на даний час ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості виконання зазначеного рішення суду, оскільки у ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні необхідні документи для реалізації предмета застави та відсутній попит покупців. Заявник вважає вказані обставини суттєвими та такими, що позбавляють ПАТ КБ «ПриватБанк» виконати рішення, що набрало законної сили, у передбачений спосіб. Тому представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд встановити наступний спосіб виконання вказаного рішення суду: стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації АДРЕСА_1, 56143 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (вул.Грушевського,1Д, м.Київ, 01001; заборгованість у розмірі 38884,64 доларів США, що за курсом 7,97 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.07.2011 року складає 309910,58 грн, яка складається з наступного: 20512,16 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 8419,19 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1214,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 6857,37 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,37 доларів США штраф (фіксована частина); 1850,16 доларів США штраф (процентна складова).

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з'явилися.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа № 2-743/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2012 року частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за кредитним договором № NKIPG 104040052 від 07.09.2007 року у сумі 38884,64 доларів США, що еквівалентно 309910 (триста дев`ять тисяч девятсот десять) грн 61коп, звернуто стягнення на предмет іпотеки будинок загальною площею 63,1кв.м., який розташований за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, с.Косомольське, вул.Молодіжна,9, що належить ОСОБА_1, шляхом його реалізації органами державної виконавчої служби на публічних торгах; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 1708 грн 50 коп в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, а також 120 (сто двадцять) гривень в рахунок відшкодування витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України також передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Стаття 435 ЦПК України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим чи ускладнюють його.

Однак, у поданій заяві представник ПАТ КБ «ПриватБанк» фактично ставить питання не про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення, а по суті заявляє нові вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, а обставини, що підлягають доказуванню при стягненні заборгованості за кредитним договором, не були предметом розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зміна порядку і способу виконання вищезазначеного рішення суду із звернення стягнення на предмет іпотеки на стягнення заборгованості за кредитним договором фактично призведе до зміни змісту вказаного рішення, що суперечить вимогам статті 435 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України , суд-

ухвалив:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про зміну способу виконання рішення по справі № 2-743/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

21.02.2018