Справа № 462/5754/17
УХВАЛА

15 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1,

представник скаржника: адвокат ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 31 серпня 2018року по ВП №56751338 та зобовязання здійснити повне виконання рішення суду, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження від 31 серпня 2018 року по виконавчому провадженні № 56751338 та зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області здійснити повне виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5754/18. Свої вимоги мотивує тим, що 12.07.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова про стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 33 492,59 гривень без врахування податків та обовязкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України та витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень. 31.08.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із виконанням рішення суду. Однак, скаржник не погоджується із вказаною постановою державного виконавця, оскільки, на його думку, рішення суду не виконано у повному обсязі, а саме ЛМКП «Львівтеплоенерго» при нарахуванні ОСОБА_1 заробітної плати з рішенням суду застосувало неправильні ставки податків, а саме ставки, які почали діяти з 01.01.2016 р., в той час як заборгованість по заробітній платі була розрахована за період з січня 2010 р. по лютий 2014 р. Таким чином, боржник мав виплатити стягувачу 28 468,70 грн. боргу по заробітній платі /після утримання податків/, а виплатив 26 642 грн. Просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали з підстав, викладених у ній, дали суду пояснення аналогічні викладеним у скарзі, просили таку задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, подав суду відзив, в якому вказав, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є законними, оскільки боржником повністю виконано рішення суду, просив в задоволенні скарги відмовити повністю.

Представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» у судове засідання не зявилася, подала суду заперечення на скаргу, в якій вказала, що рішення суду про стягнення заробітної плати на користь ОСОБА_1 боржником виконано повністю відповідно до вимог закону, а тому дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є правомірними, просила відмовити в задоволенні скарги.

Суд, ухвалив проводити розгляд скарги за відсутності осіб, що не зявилися. Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, вивчивши матеріали скарги та матеріали справи № 2462/5754/17, зясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад верховенства права, обовязковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та обєктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із розяснень даних у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що справляння і сплата податку із заробітної плати є відповідно обовязком роботодавця та працівника, а суд визначає таку суму без утримання цього податку та інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2018 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» /, що знаходиться у м. Львові, вул. Д. Апостола, 1/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/ невиплачену заробітну плату у розмірі 33 492 /тридцять три тисячі чотириста девяносто дві/ гривні 59 коп. без урахування податків та інших обовязкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

На виконання даного рішення суду, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 12.07.2018 р. відкрито виконавче провадження № 56754771 та виконавче провадження №56751338.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 31.08.2018 р., ВП № 56751338 закінчено у звязку із тим, що заборгованість згідно виконавчого документу без врахування податків та обовязкових платежів відповідно до довідки наданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» перераховано на рахунок стягувача, що підтверджується платіжним дорученням №1520 від 14.08.2018 р.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України обєктом оподаткування платника податку є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, фізична особа нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент.

Згідно п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, у тому числі на підставі рішення суду.

Згідно п. 164.6 ст. 164 Податкового кодексу України під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Як вбачається із письмових заперечень на скаргу, твердження скаржника про те, що збільшення ставки ПДФО з 15% до 18% порушує його права не відповідає дійсності, оскільки загальний розмір стягнень, які існували до 01.01.2016 р. та після внесення змін до законодавства («Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 р. №909-VIII) залишився незмінним.

Вказане підтверджується Листом Державної фіскальної служби України від 01.10.2015 №9186/Х/99-99-17-00-01-14, згідно якого якщо у рішенні суду вказано загальну суму компенсації, то обкладення ПДФО та військовим збором здійснюється виходячи із загальної суми в місяці її нарахування (виплати).

Відтак, боржником здійснено розрахунок ПДФО та військовим збором загальну суму заборгованості по заробітній платі виходячи із загальної суми в місяці її виплати.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, суд приходить до переконання, що державним виконавцем в процесі примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2018 р., вчинено всі передбачені законом дії неупереджено та в повному обсязі, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

У відповідності до вимог ст.141, 452 ЦПК України відсутні підстави для розподілу судових витрат, оскільки скаржник звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 31 серпня 2018року по ВП №56751338 та зобовязання здійснити повне виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.11.2018року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.