У Х В А Л А

21.02.2018 Справа №607/12497/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є обєктом спільної сумісної власності подружжя, та визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1, гараж № 3 в цьому ж будинку, нежитлову будівлю току № 1а по вул. Перемоги в с. Калинівці Зборівського району, спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, модель ХF105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, загальний напівпричіп Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV-3034ABFP, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Ухвалою судді від 06 жовтня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

При постановленні зазначеної ухвали суд керувався вимогами ст. ст. 122, 127, 293 ЦПК України, в редакції, яка була чинною станом на день її постановлення.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 30 листопада 2017 року відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 209 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на день її постановлення), яка занесена до журналу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху. Позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви терміном пять днів із дня постановлення ухвали.

Підставою для постановлення вказаної ухвали стало те, що в судовому засіданні було встановлено, що провадження у вказаній цивільній справі відкрито за заявою, в якій невірно визначено розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання позову про поділ майна подружжя, та сума судового збору, сплачена позивачем, не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною станом на день постановлення ухвали про залишення позову без руху) за подання позивачем фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень) та не більше 5 розмірів мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 гривень).

При подачі позову позивачем сплачено 4800 гривень судового збору, тобто в сумі 3 розмірів мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому ціни позову, з якої позивач визначав розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, у позовній заяві не вказано.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною станом на день постановлення ухвали про залишення позову без руху) за подання позивачем позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень) та не більше 3 розмірів мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб (4800 гривень).

Разом із тим, позовна заява ОСОБА_1 не є позовною заявою про поділ майна при розірванні шлюбу. Вимоги про розірвання шлюбу в даній позовній заяві позивачем не заявлено.

Відповідно до ст. ст. 69, 72 Сімейного кодексу України подружжя має право на поділ майна незалежно від розірвання шлюбу як під час шлюбу, так і після його розірвання.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що шлюб між сторонами не розірвано, та позовної вимоги про розірвання шлюбу одночасно з вимогою про поділ майна подружжя позивачем не заявлено.

Вимоги п.п. 3 п. 1 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» застосовуються до позовних заяв про поділ майна при розірванні шлюбу, а не позовних заяв про поділ майна подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано, чи після його розірвання.

Зазначена норма прописана законодавцем так, що менші ставки судового збору встановлені для позивачів, які подають позов про поділ майна одночасно при розірванні шлюбу, в одному провадженні. А в інших випадках застосовуються ставки судового збору, визначені п.п. 1 п. 1 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Зазначені вимоги закону розяснено позивачу та її представнику, надано строк протягом 5 днів для доплати судового збору в розмірі 3200 гривень, та розяснено наслідки невиконання зазначеної ухвали суду .

Позивач та її представник були присутні в судовому засіданні 30 листопада 2017 року, та пояснили, що їм зрозумілий зміст ухвали суду та наслідки її невиконання, що підтверджується журналом судового засідання від 30 листопада 2017 року.

Однак, у встановлений судом строк зазначені недоліки позивачем усунені не були, судовий збір не доплачено.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на день постановлення ухвали про залишення позову без руху) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений строку.

Аналогічна норма міститься у п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (в редакції, чинній на даний час).

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки позовної заяви було виявлено після відкриття провадження у справі, вказані недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі суду, постановленій 30 листопада 2017 року, позивачем у встановлений судом строк не виправлені, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України необхідно залишити без розгляду, з правом повторного звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Окрім того, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України увипадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою судді від 06 жовтня 2017 року за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2, мешканцю м. Тернополя, вул. Карпенка, 30/37, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, вчиняти дії щодо відчуження транспортних засобів: спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е марки DAF, модель ХF105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; загального напівпричіпа Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV-3034ABFP, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 9 ст. 158, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, п. п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2017 року, а саме - заборону ОСОБА_2, мешканцю м. Тернополя, вул. Карпенка, 30/37, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, вчиняти дії щодо відчуження транспортних засобів: спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е марки DAF, модель ХF105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; агального напівпричіпа Н/ПР-платформа-Е, марки SCHEUERLE, модель STBV-3034ABFP, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Копію ухвали після набрання нею законної сили надіслати позивачу та відповідачу для відому, в Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та в Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_3