Справа № 298/1574/18
Номер провадження 2/298/355/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що 12.05.1993 р. помер батько позивача, ОСОБА_2, який до моменту смерті збудував та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стужиця Великоберезнянського району Закарпатської області. Померлий ОСОБА_2 на випадок своєї смерті за час свого життя не склав заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого позивач є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок № 309 в с. Стужиця Великоберезнянського району. Позивач ОСОБА_3, оскільки за час життя правовстановлюючих документів на вказаний будинок спадкодавцем виготовлено не було, просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування).

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, однак голова Стужицької сільської ради ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, проти позовних вимог ОСОБА_3 не заперечив, визнавши їх.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

З повторно виданого виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатській області свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 255577 від 04.09.2018 року вбачається, що батько позивача ОСОБА_2 помер 12 травня 1993 року, а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України.

З повторно виданого виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатській області свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 255687 від 08.11.2018 року вбачається, що мати позивача ОСОБА_5 померла 14 листопада 1964 року.

З виданого від 08.05.1962 року серії ІV-УР № 213526 свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що померлі ОСОБА_3 Станко Юрійовича та ОСОБА_5 зазначені в графі «мати» «батько».

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок та зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в с. Стужиця, 309, виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 06.09.2018 р. № 6197 значиться власник ОСОБА_5 Станко Юрійович (померлий).

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного державного нотаріального округу ОСОБА_6 від 06.09.2018 року № 61/01-16, позивачу ОСОБА_3 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 (померлого) не виникло.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 2-8,13,19,76-82,200,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за законом, за померлим 12 травня 1993 року ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Стужиця, 309 загальною площею 43,70 м.кв. (житлова площа 20,0 м.кв.).

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий