Провадження №2/521/3658/18
06 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Целуха А.П., при секретарі Корнієнко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В*ячеслава Васильовича про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.01.1989 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку: ОСОБА_2, 05.05.1989 року.
Причиною розпаду сім*ї послужило відсутність взаєморозуміння, вже тривалий час між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, вже тривалий час подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. 28.03.2014 року вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області відповідач засуджений до 7 років позбавлення волі і в даний час відбуває покарання в Південній виправній колонії №51 м.Одеса
Позивач не приймав участь у судовому засіданні, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач, який на даний час відбуває покарання в Південній виправній колонії №51 м.Одеса, відповідно вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2014 року, копію позову із додатками отримав у встановленому законом порядку, відзив стосовно позовних вимог, або інші процесуальні документи, до суду не надходили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.01.1989 року між сторонами укладено шлюб, відповідно до Свідоцтва про шлюб від 28.01.1989 року, видане Іллічівським міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №32.
В період шлюбу є повнолітня дочка, ОСОБА_2, 05.05.1989 року.
Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально.
28.03.2014 року вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області відповідач засуджений до 7 років позбавлення волі і в даний час відбуває покарання в Південній виправній колонії №51 м.Одеса
Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Вимог стосовно заміни прізвище, позивачем не заявлено, тому прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.
Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.
Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 12,81,247,258,263- 265,273, 280-289 ЦПК України, -
Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий А.П. Целух