Справа № 212/1040/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді- Зіміна М.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретаря судового засідання- Борух Ю.К.,

за участі:

представника заявника - ОСОБА_3,

опікуна ОСОБА_4,

недієздатного ОСОБА_5,

лікаря психіатра ОСОБА_6,

прокурора Ладняк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою виконуючого обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без його згоди,-

В С Т А Н О В И В:

Виконуючий обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_8 звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про госпіталізацію громадянина ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під наглядом лікаря психіатра з 1989 року, з діагнозом розумова відсталість в ступені вираженої дебільності. 13 лютого 2018 року до лікаря психіатра звернулась опікун останнього із заявою про госпіталізацію до психіатричного стаціонару у звязку з погіршенням психічного стану сина. 14 лютого 2018 року ОСОБА_5 був оглянутий лікарсько-консультативною комісією, яка дійшла висновку, що останній потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки ОСОБА_5 з причини тяжкого психічного розладу та недієздатності не може надати згоди на госпіталізацію просить госпіталізувати ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без його згоди.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в заяві.

Опікун ОСОБА_4 у судовому засіданні просила госпіталізувати її сина ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару для проходження лікування. Пояснила, що через загострення хвороби її син становить небезпеку для себе та оточуючих.

Лікар-психіатр ОСОБА_6 пояснив суду, що він є лікарем-психіатром, недієздатний ОСОБА_5 перебуває у нього під наглядом, зазначив, що останній потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки через загострення психічного захворювання може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю та становить небезпеку для оточуючих.

Недієздатний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу для проходження лікування.

Прокурор Ладняк О.А. в судовому засіданні підтримав подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просив госпіталізувати ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару для проходження лікування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився 30 травня 1983 року, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с.7).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2008 року, ОСОБА_5 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном останнього ОСОБА_4. (а.с.4)

13 лютого 2018 року опікун ОСОБА_5-ОСОБА_4 звернулась до КЗ «КПНД» ДОР» із заявою в якій просила госпіталізувати свого сина ОСОБА_5 до психіатричного закладу, для проходження лікування у звязку із тим, що психічний стан сина погіршився, останній виявляє агресію до неї та виявляє суіциїдальні думки. (а.с.3)

Згідно висновку ЛКК за №125 від 14.02.2018 року комісія лікарів-психіатрів диспансеру оглянула ОСОБА_5 та дійшла до висновку, що останній страждає тяжким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, обумовленої хромосомною патологією, психопатоподібний тип олігофреничного дефекту та потребує лікування лише в умовах стаціонару. (а.с.9)

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III. Вказаний такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням, у звязку із чим визнаний судом недієздатним та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу, опікун ОСОБА_5-ОСОБА_4, просила госпіталізувати останнього до психіатричного закладу, для проходження лікування, враховуючи те, що ОСОБА_5 внаслідок погіршення його психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для оточуючих, може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 23, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 341, 342,430 ЦПК України, ст.ст.13,14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву виконуючого обовязки головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без його згоди- задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 до психіатричного закладу- Комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення рішення складено та підписано 22 лютого 2018 року.

Суддя: М. В. Зімін

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2