Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2018 Справа №607/13105/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку загальною площею 192,8 кв.м., житловою площею 77,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 4, с. Соборне, Тернопільський район, Тернопільська область, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 01 вересня 2012 року та за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 09 грудня 2017 року; а також визнати за нею право власності на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,1310 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 09 грудня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2012 року помер її чоловік ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 4, с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому як члену колгоспного двору. Заповіту за життя чоловік не склав, тому вона, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала належне чоловікові майно. Спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала разом з ним. 09 грудня 2017 року померла її мати ОСОБА_6 Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 4, с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлій як члену колгоспного двору, а також на належну їй частину земельної ділянки за адресою: вул. Л. Українки, 4, с. Соборне, Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер :03:001:0539. ОСОБА_6 за життя склала заповіт, яким заповіла позивачу все належне їй майно. Спадщину позивач прийняла, оскільки на день смерті проживала разом з матірю та протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на належну спадкодавцям частину житлового будинку, а також у звязку з тим, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, без визначення часток. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. При цьому, стосовно визначення частки земельної ділянки вказує, що оскільки цільове призначення спірної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області, вказана земельна ділянка перебуває на праві спільної сумісної власності чотирьох осіб без визначення розміру часток: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, тому, з урахуванням частки зазначених осіб у праві власності на житловий будинок, який розміщений на даній земельній ділянці, частка спадкодавця ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку визначається пропорційно до її частки у праві власності житлового будинку та становить 1/5 її частину, яку успадкувала позивач. З цих підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 12 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 серпня 2018 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала та просила його задовольнити. Окрім того, вказала, що після смерті тата ОСОБА_5 спадщини не приймала, на належну йому частину житлового будинку не претендує.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні позов визнала та просила його задовольнити.

Судом встановлено наступні обставини.

01 вересня 2012 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 140783, виданим Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після його смерті відкрилася спадщина. Заповіту померлий за життя не склав.

ОСОБА_9 довідки № 95 від 14 травня 2018 року, виданої Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_5, в житловому будинку по вул. Л. Українки, 4, в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_5, внучка ОСОБА_3, чоловік внучки ОСОБА_10.

09 грудня 2017 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 232068, виданим 11 грудня 2017 року виконавчим комітетом Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт від 02 лютого 2010 року, який було посвідчено секретарем Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 03,згідно якого заповіла все належне їй майно та майнові права ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_9 довідки № 122 від 19 червня 2018 року, виданої Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_6 в житловому будинку по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1, внучка ОСОБА_3, чоловік внучки ОСОБА_10.

07 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6.

ОСОБА_9 про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 51824496 від 07 травня 2018 року, 07 травня 2018 року заведено спадкову справу № 196/2018 після смерті ОСОБА_6.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії V-УР № 0845145 від 26 листопада 1962 року, батьками ОСОБА_1 вказані: ОСОБА_12 та ОСОБА_6.

02 вересня 1972 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, після реєстрації шлюбу їй прізвище залишилося ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД № 014010, виданим повторно 18 грудня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_5, який помер 01 вересня 2012 року, є чоловіком позивачки, а ОСОБА_6, яка померла 09 грудня 2017 року її матірю.

Відповідно до довідки № 128 від 25 червня 2018 року, виданої Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області рахується за померлою ОСОБА_6. Станом на 01 липня 1990 року колгоспний двір. Членами колгоспного двору були: голова двору: ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_5, внучки ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Як убачається з свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28 лютого 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 40 від 27 лютого 1991 року, спірний жилий будинок № 4 по вул. Л. Українки в с. Жовтневе Тернопільського району Тернопільської області з приналежними до нього будівлями та спорудами, належить колгоспному двору, який складається з 5-х членів, головою якого є ОСОБА_6.

ОСОБА_9 інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 562 від 23 травня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 21 травня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння № 1 по вул. Л. Українки в с. Соборне рахується за ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, будинковолодіння раніше рахувалося в с. Жовтневе. В будинковолодінні самочинних добудов і перепланувань немає.

ОСОБА_9 інформаційної довідки № 568 від 24 травня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 4 по вул. Л. Українки в с. Соборне (раніше с. Жовтневе) Тернопільського району Тернопільської області за ОСОБА_5 в бюро не проведена.

Як вбачається з ОСОБА_9 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 79854288 від 08 лютого 2017 року, земельна ділянка площею 0,131 га, кадастровий номер :03:001:0539, за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Соборне, вул. Л. Українки, земельна ділянка 4, цільове призначення для будівництві обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), перебуває у спільній сумісній власності. Власниками є: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_14 від 15 червня 2018 року № 1589/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 та після смерті чоловіка ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок, та у звязку з тим, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, без визначення часток.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

ОСОБА_9 з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_6 голова двору, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_5 зять, ОСОБА_3 внучка, ОСОБА_4 внучка,то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/5 будинковолодіння № 4 по вул. Л. Українки в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

ОСОБА_9 з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 помер 01 вересня 2012 року, заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/5 частини житлового будинку по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області не складав, спадщину після його смерті прийняли дружина ОСОБА_1, оскільки була спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 95 від 14 травня 2018 року, виданою Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, інших спадкоємців, які прийняли спадщину або які мають обовязкову частку у спадщині, не встановлено, а тому вона успадкувала належну померлому 1/5 частку житлового будинку.

Також, беручи до уваги те, що ОСОБА_1, яка померла 09 грудня 2017 року, за життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області, та відповідної частки земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0539, яке знаходиться у спільній сумісній власності чотирьох осіб, остання спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 122 від 19 червня 2018 року, виданою Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вона успадкувала належну померлій 1/5 частину житлового будинкупо вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області та належну померлій частину земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0539, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку.

Таким чином, загальна частка успадкованої ОСОБА_1 частини житлового будинку по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області складає 2/5 (1/5 + 1/5).

При визначенні успадкованої ОСОБА_1 частки земельної ділянки після смерті матері ОСОБА_6, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

ОСОБА_9 із ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Враховуючи те, що померлій ОСОБА_6 належала 1/5 частина житлового будинку по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне, Тернопільського району Тернопільської області, а також те, що вона була співвласником земельної ділянки за вказаною адресою, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку, частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначені, а тому ОСОБА_1 успадкувала частку земельної ділянки, пропорційну до частки ОСОБА_6 у праві власності на житловий будинок, тобто 1/5 частину.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачами, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, а також у звязку з тим, що спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, без визначення часток, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 4, с. Соборне, Тернопільський район, Тернопільська область, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, та за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, а також права власності на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,1310 га, кадастровий номер :03:001:0539, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, ЦК України 1963 року, ст. 16, 368, 370, 392, 1216-1219, 1223, 1225, 1226, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, ст.ст. 81, 120 Земельного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_15 ОСОБА_1 (Тернопільська область, Тернопільський район, с. Соборне, вул. Л. Українки, 4, РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (Тернопільська область, Тернопільський район, с. Соборне, вул. Л. Українки, 4, РНОКПП - НОМЕР_2), ОСОБА_4 (м. Тернопіль, вул. Симрненка, 4/25, РНОКПП - НОМЕР_3), про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 4, с. Соборне, Тернопільський район, Тернопільська область, в тому числі: 1/5 - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, та 1/5 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,1310 га, кадастровий номер :03:001:0539, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Л. Українки, 4 в с. Соборне Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяОСОБА_15