Справа № 353/969/17
Провадження № 2/353/24/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Мороз М.І.

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратили право користування житловим прищенням по АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_5. Відповідач з моменту укладення договору дарування, зареєстрований за вказаною адресою, однак по місцю реєстрації з 01.03.2005 року не проживає, особистих речей не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не веде. А тому вважає, що відповідач втратив право на користування житлом. Судові витрати просила стягнути з відповідача на її користь.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що позов підтримує просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в газеті «Галичина».

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачкою подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 (житель АДРЕСА_2) та ОСОБА_5 (жителька АДРЕСА_3), які є сусідами позивачки, ствердили, що відповідач у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з 01.03.2005 року не проживає, витрат по утриманню житлового будинку не несе, речей повсякденного вжитку, які б належали йому, в будинку позивачки немає.

Вислухавши думку представника позивача, опитавши свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копії Договору дарування від 01.03.2005 року та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.04.2005 року ОСОБА_1 (позивач) на праві власності належить житловий будинок розташований по АДРЕСА_4 (а.с. 4, 5).

Згідно довідок Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 840 від 09.10.2017 року та № 133/06-05 від 26.10.2017 року ОСОБА_3 (відповідач) зареєстрований АДРЕСА_1 (а.с. 6, 21).

Отже, відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні, однак, як стверджують представник позивача та свідки, фактично з 01.03.2005 року в будинку належному позивачці не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали, в будинку не має. Дані обставини також підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов від 09.10.2017 року, в якому вказано, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, однак з часу дарування даного господарства ОСОБА_1, тобто з 01.03.2005 року, в ньому не проживає та не веде особистого селянського господарства (а.с. 7).

У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідач з 01.03.2005 року у домоволодінні, належному позивачці, не проживає, тобто відсутній більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подав суду доказів на спростування позовних вимог позивачки, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування домоволодінням позивачки, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,0 грн. (квитанція № 0.0.867571460.1 від 11.10.2017 року, а.с. 1) та витрати понесені на професійну правничу допомогу в сумі 500,0 грн. (квитанція № 007216 від 11.10.2017 року, а.с. 9).

На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого по АДРЕСА_1, який фактично проживає по АДРЕСА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, таким, що втратив право на користування, належним на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительці АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого по АДРЕСА_1, який фактично проживає по АДРЕСА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, - 1140 (одна тисяча сто сорок) грн. 00 коп. понесених позивачем судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак