ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/75/18 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Храпак Н. М.,

секретаря - Сович Н.А.

сторін - представника заявника ОСОБА_1 - адвоката

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/14538/18 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року, постановлену суддею Сливкою Л.М. в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення його позову до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання припиненим кредитного договору, шляхом встановлення заборони ПАТ "Укрсоцбанк" вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна (в тому числі, визнання за банком права власності на іпотечне майно, продаж третім особам заставного майна, відступлення заставного майна іншим способом передбаченим чинним законодавством України), а саме - квартири АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності. В обґрунтування поданої заяви зазначав, що дана квартира була передана банку в іпотеку в рахунок забезпечення укладеного з ним кредитного договору, однак безпідставно завищена банком заборгованість за кредитним договором позбавляє його можливості отримати надлишкові кошти від реалізації предмета іпотеки та зобов'язує сплатити високий податок з прощеної суми боргу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року вказану заяву задоволено. Заборонено ПАТ "Укрсоцбанк" вчиняти будь-які дії стосовно відчуження нерухомого майна (в тому числі, визнання права власності на іпотечне майно, продаж третім особам заставного майна, відступлення заставного майна іншим способом передбаченим чинним законодавством України) квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 та була передана в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі договору іпотеки від 17 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсоцбанк", посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3955, що можуть мати наслідком перехід права власності від іпотекодавця (власника майна) до інших осіб, в тому числі і до ПАТ "Укрсоцбанк".

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрсоцбанк" просить скасувати ухвалу суду вважаючи її незаконною, необґрунтованою, прийнятою в зв'язку з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо майна, яке перебуває в іпотеці для забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним з банком, суд тим самим порушив права та інтереси ПАТ "Укрсоцбанк" на задоволення вимог про погашення існуючої заборгованості за кредитом, яка взагалі боржником не погашалася.

Крім цього, вважає, що предмет заявленого ОСОБА_1 позову про визнання кредитного договору припиненим не має жодного відношення до іпотечного майна, по відношенню до якого накладено заборону, а тому вид забезпечення позову, встановлений судом не відповідає вимогам пред'явленого позову, на що звертається увага у відповідних роз'ясненнях Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та які судом враховані не були.

Звертає увагу й на те, що постановляючи ухвалу суд не переконався, що майно відносно якого така ухвала постановлена може бути у власності іншої особи, під арештом, забороною чи в іпотеці й безпідставно прийняв рішення про забезпечення позову шляхом заборони банку розпоряджатися майном, що перебуває в іпотеці.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, представник ПАТ "Укрсоцбанк" у судове засідання не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційної скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою й такою, що скасуванню не підлягає.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є підставною й підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд виходив з того, що між предметом спору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та нерухомим майном (квартирою) існує опосередкований зв'язок, який полягає в наявності спірної заборгованості за кредитним договором, що є суттєвим елементом у процедурі реалізації іпотечного майна, а тому, з урахуванням виникнення спору між сторонами, існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, обсягу позовних вимог та відповідності таких виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, наявні правові підстави для задоволення заяви останнього.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може, беручи до уваги наступне.

Судом встановлено, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-470-07 припиненим.

Підставою припинення кредитного договору позивач зазначав наявність рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.10.2010 року про стягнення з нього в користь банку усієї суми заборгованості за договором, внаслідок чого змінився строк та порядок виконання кредитного договору й у банку припинилось право нарахування відсотків. При цьому, продовження ПАТ "Укрсоцбанк" після рішення третейського суду нараховувати відсотки відповідно до умов кредитного договору, та як наслідок - штучно збільшувати загальний розмір його заборгованості стало підставою звернення до суду за захистом порушеного права (а.с.2).

17 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4-8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України, п.2 ч.1 якої, в тому числі, передбачає забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 своєї постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частина 3 статті 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, не дав належної правої оцінки ряду обставин, що мають значення для справи, й зокрема: тому факту, що майно (квартира позивача) перебуває в іпотеці банку для забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за укладеним між сторонами по справі кредитним договором; а також факту наявності в ОСОБА_1 встановленої таким, що набрало законної сили рішенням третейського суду заборгованості за кредитним договором у сумі еквівалентній 91323,96 дол. США на час ухвалення даного рішення, яка була стягнута в користь банку, позивачем не оспорюється й докази про виконання даного рішення стороною заявника суду не представлено.

Тому, враховуючи факт наявності неоспореної ОСОБА_1 існуючої за рішенням третейського суду заборгованості в сумі еквівалентній 91323,96 дол. США, факт невиконання такого рішення та факт знаходження майна, відносно якого заявник просив вжити заходи забезпечення позову, в іпотеці банку, висновок суду першої інстанції щодо відповідності виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, обсягу позовних вимог останнього, на думку колегії суддів не відповідає обставинам справи, є таким, що порушуватиме право ПАТ "Укрсоцбанк" звернути стягнення на іпотечне майно для погашення неоспореної ОСОБА_1 заборгованості в сумі еквівалентній 91323,96 дол. США у спосіб передбачений укладеним між сторонами договором.

Оскільки, підставою припинення кредитного договору та як наслідок - відсутність у банку права продовжувати нараховувати проценти, тим самим штучно збільшуючи розмір заборгованості, ОСОБА_1 зазначає не факт виконання ним кредитного договору, а факт наявності рішення третейського суду, яке, як встановлено в ході розгляду справи апеляційним судом, станом на сьогодні ним не виконано, то безпідставним є висновок суду про відповідність виду забезпечення позову обсягу позовних вимог заявника.

Необґрунтованим також є висновок суду першої інстанції щодо існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки наслідком задоволення позову про визнання кредитного договору припиненим є лише скасування банком незаконно нарахованих на суму заборгованості процентів й пені з часу ухвалення рішення третейським судом по даний час, а не скасування усієї суми наявної за даним рішенням заборгованості, яка ОСОБА_1 не оспорювалась.

При цьому, розмір наявної у ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91323,96 дол. США, встановленої таким, що набрало законної сили рішенням третейського суду, на думку колегії суддів, є співмірною з вартістю іпотечного майна, встановленою в договорі іпотеки в сумі еквівалентній 107040 дол. США, що в свою чергу не перешкоджає банку звернути на таке майно стягнення у спосіб, передбачений договором.

Що стосується тверджень заявника в частині незаконного нарахування банком процентів поза межами строку дії договору, то такі дії банку, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову й у випадку задоволення останнього жодним чином не вплинуть на розмір уже існуючої (згідно рішення третейського суду) заборгованості, яку ПАТ "Укрсоцбанк" вправі стягнути з відповідача за рахунок іпотечного майна.

З урахуванням того, що висновки суду про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача зроблені без урахування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч.ч. 3, 4; ст. 381 ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч.1 п.3; 390 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року - скасувати. Прийняти нову постанову, якою в заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 05 листопада 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи