Справа № 199/8122/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, про встановлення факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було зареєстровано 17 лютого 1981 року, від якого спільних дітей не мають. ОСОБА_2, відповідач по справі, є сином ОСОБА_3 від попереднього шлюбу.

На підставі рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 9 жовтня 1965 року і додаткового рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 16 квітня 1984 року за ОСОБА_3 було визнано право особистої власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1. В користування ОСОБА_3 було виділено 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається, в будинку А-1 з житлової кімнати 1-6, площею 6,2 кв.м і житлової кімнати, площею 13,1 кв.м, загальною площею 19,3 кв.м, сараю В, погрібу під В, вбиральні Г, огорожі №1. Право власності на спірне домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано в КП ДМТБІ 30 березня 1990 року в реєстрову книгу за №222-46.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська Дніпропетровської області 14.08.1992 року про узаконення прибудов та будівель до будинку по АДРЕСА_1 було узаконено за ОСОБА_3 сарай Д і сіні а-1 по АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську.

Позивач зазначає, що вона з 1981 року разом з чоловіком мешкали в зазначеному домоволодінні, але вона не була зареєстрована за цією адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина. Позивач та відповідач по справі, ОСОБА_2, є спадкоємцями першої черги.

Позивач, посилаючись на те, що вона з 1981 року мешкала із спадкодавцем в домоволодінні АДРЕСА_1 і після смерті ОСОБА_3 залишилася проживати в цьому домоволодінні, а також розпорядилася особистими речами спадкодавця, отримала після його смерті в спадщину пам'ятні речі, годинник, нагороди, предмети домашнього вжитку та обстановки, документи: військовий квиток, пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження, документи про право власності на частину домоволодіння, трудову книжку, квитанції та інше, прийняла спадщину шляхом вступу в її управління.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з неможливістю визначити коло спадкоємців за законом.

У зв'язку з цим позивач просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з наступних приміщень: в будинку літ.А-1 квартири №1 - №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 27,2 кв.м., літньої кухні літ.В, сарай літ.Д

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені позову наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу в його відсутності, не заперечував проти позову.

Представник відповідача - Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було зареєстровано 17 лютого 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серія НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з ? частини домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.Дніпрі, яка складається з наступних приміщень: у будинку літ. А-1 приміщень: №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього, житловою площею - 18,6 кв.м, загальною площею - 27,2 кв.м, літньої кухні літ.В, сарай літ.Д, що підтверджується технічним паспортом від 22 вересня 2017 року.

Факт набуття права власності спадкодавця на зазначене майно підтверджено рішенням народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 9 жовтня 1965 року і додаткового рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 16 квітня 1984 року, а також рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська Дніпропетровської області 14.08.1992 року про узаконення прибудов та будівель до будинку по АДРЕСА_1, яким було узаконено за ОСОБА_3 сарай Д і сіні а-1 по АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську.

Позивач з 1981 року мешкала із спадкодавцем в домоволодінні АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №213627 від 26.02.2015 року, після смерті ОСОБА_3 залишилася проживати в цьому домоволодінні, а також розпорядилася особистими речами спадкодавця, отримала після його смерті в спадщину пам'ятні речі, годинник, нагороди, предмети домашнього вжитку та обстановки, документи: військовий квиток, пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження, документи про право власності на частину домоволодіння, трудову книжку, квитанції та інше, прийняла спадщину шляхом вступу в її управління.

Згідно статті 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно статті 548 Цивільного кодексу УРСР. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з тим, що місце реєстрації спадкодавця на час смерті не виявлено, через втрату домової книги, у зв'язку з чим неможливістю визначити коло спадкоємців за законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню та за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з наступних приміщень: в житловому будинку літ А-1 приміщень №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 27,2 кв.м., літньої кухні літ.В, сарай літ.Д

В порядку розподілу судових витрат та згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,144,263-265 ЦПК України, ст.ст.548,549 ЦК України ( в редакції 1963 року) суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину домоволодіння №10-а по вул.Новочеркаській в м.Дніпрі, яка складається з наступних приміщень: в житловому будинку літ. А-1 - №1-1 - кухні, площею 8,6 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 12,7 кв.м; №1-3 - житлової кімнати, площею 5,9 кв.м, всього житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 27,2 кв.м.; літньої кухні літ.В, сараю літ.Д, впорядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя