Провадження №: 2/752/1790/18
19.03.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
11.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики до ОСОБА_2
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 25.11.2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клесниченко М.О. На виконання умов договору вона передала ОСОБА_2 383 000, 00 грн., а остання зобов'язалася повернути кошти до 25.05.2015 року. Однак на момент подання позовної заяви до суду відповідачка не виконала своє зобов'язання. Крім того, відповідно до п. 8 зазначеного вище договору позики, у разі прострочення виконання зобов'язання позичальником за даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору позики, що укладений 25.11.2014 року, просила стягнути на її користь 383 000, 00 грн. основного боргу, 103 793, 00грн втрат від інфляції; 26 285,34 грн. 3 % річних від простроченої суми та, а також відшкодування понесені нею витрати п о сплаті судового збору у розмірі 5 130, 78 грн.
У судовому засіданні позивачка та відсутня, її представник подала до суду заяву, про розгляд справи за відсутності позивачки,повідомила про ухвалення заочного рішення та розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні відсутня, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду з будь-якими клопотаннями не зверталася.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_2 позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики,який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесниченко О.М. за зареєстрований в реєстрі за №4193.
Відповідно до п. п. 1, 7, 8 зазначеного вище договору позики, позикодавець при укладанні цього договору передала у власність позичальникові ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 383 000, 00 грн., строком до 25 травня 2015 року; позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання за даним договором; у разі прострочення виконання зобов'язання позичальником за даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; (а.с.4).
Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивачка зазначила, що у визначений договором позики строк, відповідачка не виконала у повному обсязі свої зобов'язання щодо повернення позики.
Через відсутність у судовому засіданні відповідачки суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачкою підстави для позову
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Зазначені позивачкою вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З підстав невиконання відповідачем зобов»язань за зазначеними вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені ст. 625 ЦК України.
За договором позики щодо отримання у позику грошових коштів у розмірі 383 000, 00 грн., позивач має право на втрати від інфляції у визначеному ним розмірі -103 793, 00 грн., а також на 3 % річних у розмірі 26 285, 00 грн., розрахунок яких позивачем, на думку суду, проведено правильно.
Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 130, 78 грн., підлягають відшкодуванню відповідачкою на користь позивача відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 4, 12,13, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 76, 141, 258,284,287, 354 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) заборгованість за договором позики, яка складається з основного боргу в розмірі 383 000 грн. 00 грн., втрати від інфляції у розмірі 103 793 грн 00 коп., 3 % відсотів річних від простроченої суми у розмірі 26 285 грн, 34 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 130 п'ять тисяч сто тридцять грн., 78 коп., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 518 209 (п'ятсот вісімнадцять тисяч двісті дев'ять) грн., 12 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя К.Г. Плахотнюк