ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 640/3810/18

провадження № 22-ц/818/1421/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега шанс",

відповідач: ОСОБА_1,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега шанс" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року (в складі судді Золотарьової Л.І.),

встановив:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега шанс" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною, в якому просило визнати недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки від 19 вересня 2017 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" та ОСОБА_1, стягнути судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року відкрито провадження по вищевказаній справі та справу призначено до розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати з підстав порушення правил підсудності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності. За змістом позовних вимог позов стосується визнання недійсним договору про відступлення прав за договором іпотеки від 19.09.2017 року, без застосування наслідків недійсності угоди та без визначення нерухомого майна як предмета позову, тому вважав, що при відкритті провадження у справі були порушені правила підсудності.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження по вказаній справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що дана справа підсудна Київського районного суду м. Харкова.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Згідно з пункті 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підставою для визначення підсудності позовної заяви відповідному суду є висновок суду за наслідками попереднього правового аналізу змісту позовної заяви.

Так, для визначення підсудності позовної заяви відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України є наявність заявлених позивачем вимог, які б стосувались нерухомого майна.

У пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, спори, що пов'язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, повинні пред'являтися до суду за місцезнаходженням майна.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Мега шанс" звернулось до суду з позовом про визнання недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки від 19 вересня 2017 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" та ОСОБА_1

Як вбачається з договору іпотеки № 014/02/3-1654/1-06, передане в іпотеку нерухоме майно знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а тому справа підсудна Київського районного суду м. Харкована підставі частини 1 статті 30 ЦПК України.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко