11.04.2018 227/1150/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, у якій просила встановити факт смерті 21 лютого 2018 року в м. Донецьк Ворошиловського району ОСОБА_2, яка народилась 08 січня 1947 року в с. Красне Красноармійського району Донецької області. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 померла на території проведення антитерористичної операції, а тому заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином.

Заявниця ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областів судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.31-5/1271 від 10.04.2018 року, актового запису про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - не виявлено.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 21 лютого 2018 року в м. Донецьк Ворошиловського району, про що зроблений відповідний запис (а.с.9).

Відповідно до довідки про причину смерті від 22 лютого 2018 року ОСОБА_2 померла 21 лютого 2018 року, причина смерті хронічна мозкова недостатність III ступеню, церебральний атеросклероз з гіпертензією (а.с.8).

ОСОБА_2 похована на кладовищі сел. Лозовське, яке розташоване в м. Донецьку по вул. Ісакова, участок № 18 ряд № 12 місце № 10;11, що підтверджується копією свідоцтва про захоронення та фото (а.с.10, 11).

З копії заповіту від 28 жовтня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_3 вбачається, що заповідач ОСОБА_2 призначає своїми спадкоємцями ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 317, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: м. Добропілля, м-н Молодіжний, 3/162) задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6) 21 лютого 2018 року в м. Донецьк Ворошиловського району, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати заявнику негайно після проголошення та направити до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 11 квітня 2018 року.

Головуюча суддя В.М. Любчик

11.04.2018