АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2091/15-ц 22-ц/774/93/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 211/2091/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Гладиш К.І.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року, яке постановлено суддею Ткаченко С.В. у місті ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.12.2014 року, приблизно о 07-45 год., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на пр. Гагаріна в районі перехрестя з вул. Костенко в м. Кривого Рогу допустив ДТП зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_4 В результаті зіткнення автомобіль «Мерседес-Бенц Спрінтер 312 Д» отримав значні механічні пошкодження. По результатам перевірки ДТП, співробітниками ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, був складений протокол про адміністративне порушення на водія ОСОБА_2 за невиконання вимог п. 2.3. (б) 12.1, 12.3 ПДР України. Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про адміністративне правопорушення від 12.01.2015 року , ОСОБА_2 був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення ст.. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили не оскаржувалася.

На момент ДТП цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортів засобів не було застраховано.

Автомобіль «Мерседес-Бенц Спрінтер 312 державний номер НОМЕР_3, випуску 1999 року, згідно свідоцтва про реєстрацію САО № 200947 від 16.01.2013 року в Криворізькому МРЕВ ДАІ, належить ОСОБА_1

Водій ОСОБА_2 керував автомобілем на підставі ч. 2 п. 2.2. ПДР України, вину в скоєнні ДТП та спричинення шкоди власнику транспортного засобу визнав, розпискою від 03.12.2014 року зобовязався відшкодувати матеріальну шкоду, але на момент звернення до суду так і не виконав своє зобовязання, що примушує позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку становить 46941 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 46941 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати по справі в розмірі 5231 грн. 20 коп.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року позивачу відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північ Транс», оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження вказаних обставин.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Вислухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1- ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в з ухваленням нового рішення по справі, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 03.12.2014 року, приблизно о 07-45 год., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_4, на пр. Гагаріна в районі перехрестя з вул. Костенко м. Кривого Рогу допустив ДТП зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_4

В результаті зіткнення, автомобіль «Мерседес-Бенц Спрінтер 312 Д» отримав значні механічні пошкодження.

Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про адміністративне правопорушення від 12.01.2015 року, ОСОБА_2 був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 5).

Висновком автотоварознавчої експертизи встановлена вартість спричинено позивачеві матеріальної шкоди в результаті ДТП, яка становить 46941 грн. (а.с.93-103)

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2, на момент вчинення ДТП, перебував у трудових відношеннях з ПАТ " Північ Транс ", тому відповідальність перед позивачем за спричинену шкоду несе роботодавець відповідача - ПАТ " Північ Транс ".

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до змісту яких, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, зі змісту положень ст. 1187, ч.1 ст. 1188, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України вбачається, що єдиною підставою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки матеріальну та моральну шкоду є вина особи, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що відповідач ОСОБА_2, на момент ДТП, перебував в трудових відносинах з ПАТ " Північ Транс", оскільки матеріали цивільної справи, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, ст.ст. 12,81 ЦПК України, в редакції 2017 року, на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини.

Колегія суддів вважає, що поясненнях ОСОБА_2, надані ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та договір обовязкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті від 29.10.2014 р., згідно якого, застрахований ОСОБА_2, а страхувальником є ПАТ " Північ Транс", не можуть бути беззаперечними доказами того, що ОСОБА_2 дійсно перебував у трудових відносинах з ПАТ " Північ Транс".

Статтею 24 КЗпП передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі підприємства, в установі, організації. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом міністрів України.

Судом апеляційної інстанції, в судовому засіданні 18.11.2017 року представнику відповідача, було розяснено права та обовязки, попереджено про ризики настання повязаних із вченням чи невчиненням процесуальних дій. Натомість, представником відповідача не було надано суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно перебуває в трудових відносинах з ПАТ " Північ Транс".

Як вбачається з матеріалів справи, вина відповідача ОСОБА_2, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем НОМЕР_4, в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2015 року та матеріалами справи.

Отже, встановивши, що 03 грудня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода й винним у її скоєнні є ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до врегулювання спірних правовідносин положення ст.ст. 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України та наявності правових підстав для покладення на відповідача ОСОБА_2 цивільно-правової відповідальності з відшкодування завданої позивачу ОСОБА_1 моральної та матеріальної шкоди.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 обрав спосіб відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди, посилаючись на підтвердження своїх вимог на висновок авто товарознавця СПД ОСОБА_6 № Д 38/04/16 від 29.04.2016 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, який завдано його автомобілю в результаті ДТП, становить 46941 грн.

Оцінивши надані докази, колегія суддів вважає, що розмір заподіяного матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 становить 46941 грн., як підтверджений належними доказами по справі.

Також, на думку колегії суддів, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог 1167, 1187 ЦК України з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, необхідно стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн., з урахуванням розяснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, беручи до уваги ступінь спричиненої позивачем моральної шкоди, пошкодженням транспортного засобу, порушенням його звичного ритму життя у звязку з цим та необхідністю додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, відповідно до вимог 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 6443 грн. 84 коп., які складаються витрат на проведення авто товарознавчих досліджень 2200 грн. (а.с.39,92), витрат на професійну правничу допомогу 2000 грн., що підтверджені належними доказами (а.с.40,41), витрат по сплаті судового збору в сумі 1031,20 грн. за подачу позову (а.с.1,91) та витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1212,64 грн. (а.с. 142).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, не встановив правову природу спірних правовідносин, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 46941 грн., моральної шкоди в розмірі 3000 (три тисячі) грн. та судових витрат по справі в розмірі 6443 грн. 84 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст.381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в наслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 46941 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн. та судові витрати по справі в розмірі 6443 грн. 84 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: