27.02.2018431/516/18/2702/2018
Справа: 431/516/18
Провадження: 2-о/431/198/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Форощука О.В.,

за участі секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1В звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебуваючи у зареєстрованому шлюбі 03.11.2017 року у м. Сорокине народила доньку ОСОБА_2, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження № 419 від 09.11.2017 року, яке видане державною установою так званої Луганської народної республіки. Тому заявник не має можливості звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту народження. Встановлення факту народження дитини для заявника має юридичне значення, оскільки їй потрібно отримати свідоцтво про народження дитини яке буде дійсним на території України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник заінтересованої особи Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З наданого суду медичного свідоцтва про народження № 419 від 09.11.2017 року, виданого державною установою так званої ЛНР вбачається, що ОСОБА_1 03.11.2017 року народила дитину дівчинку о 09 годині 20 хвилин вагою 4100 грамів в м. Краснодон, де в графі 9 зазначено, що мати перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 05.07.2014 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4, актовий запис № 152, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області; прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4, дружини - ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014 р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Сорокине Луганської області.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що ОСОБА_1 03.11.2017 р. на тимчасово окупованій території України в м. Сорокине Луганської області народила дитину - дівчинку.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 145-147 СК України, ст.ст. 12-13, 259, 263-265, п.7 ч.1 ст. 315, 317, ч. 2 ст. 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 народилась 03 листопада 2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Сорокине Луганської області та її батьками є: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Підстава запису відомостей про батька шлюб, зареєстрований 05.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 152.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О. В. Форощук