Єдиний унікальний номер 226/242/17 Номер провадження 22-ц/775/101/2018
Єдиний унікальний номер 226/242/17
Номер провадження 22-ц/775/101/2018
Головуючий у 1 інстанції Салькова В.С.
Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Азевича В.Б., Дундар І.О.

за участі секретаря Ситнік Д.Л.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №226/242/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської Ради: служба у справах дітей про встановлення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14 листопада 2017 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Димитрів Донецької області,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 02 жовтня 2015 року вони з відповідачем ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_3, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Дитина перебуває на обліку у лікаря-педіатра з діагнозом гіпотрофія І ступеню. Подружні відносини з чоловіком не склалися, постійні сварки під час спільного проживання негативно впливали на психіку дитини, подальше сумісне життя стало суперечити інтересам позивача та інтересам дитини, у зв'язку з чим вони припинили проживати разом.

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центру адміністративних послуг в м. Мирнограді з метою встановлення способу його участі вихованні дитини і спілкуванні з нею.

На підставі висновку служби у справах дітей виконавчим комітетом Мирноградської міської ради прийняте рішення №361 від 16 листопада 2016 року, яким встановлено спосіб участі батька у вихованні дитини і спілкуванні з нею, а саме: один раз на тиждень у свій вихідний день батько проводить дозвілля з донькою з 14-00 до 17-00 у присутності її матері за місцем свого проживання: АДРЕСА_1; один раз на тиждень у свій вихідний день батько приймає участь у вихованні дочки з 14-00 до 17-00 за місцем її проживання у родині матері за адресою: АДРЕСА_2; вибір місця побачень у конкретний день тижня визначається за попередньою домовленістю батьків; відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний заздалегідь надавати матері дитини, ОСОБА_2, відомості щодо днів свого відпочинку з метою забезпечення систематичних зустрічей з дитиною; відповідальність за життя і здоров'я малолітньої ОСОБА_3 під час зустрічей покладена на ОСОБА_1

Посилаючись на те, що визначений спосіб участі відповідача у вихованні дитини та спілкуванні з нею не відповідає інтересам малолітньої дитини, просила суд встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а саме: два рази на тиждень у свій вихідний день з 14-00 до 17-00 за місцем проживання дитини у родині матері ОСОБА_2; вибір місця побачень в конкретний день тижня визначати за попередньою спільною домовленістю батьків; відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний заздалегідь надавати матері дитини, ОСОБА_2, відомості щодо днів свого відпочинку з метою забезпечення систематичних зустрічей з дитиною; відповідальність за життя та здоров'я дитини під час зустрічей покласти на ОСОБА_1

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено. Залишено таким, що підлягає виконанню, спосіб участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкування з нею батька ОСОБА_1, встановлений рішенням №361 виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16 листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи. При ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував інтереси дитини та не взяв до уваги, що станом на 14 листопада 2017 року дитині виповнилось 1 рік та 5 місяців, дитина хворіє та з вересня 2016 року до теперішнього часу знаходиться на диспансерному обліку у лікаря педіатра з діагнозом: інфекція сечовивідних шляхів та гіпотрофія І ст., потребує нагляду педіатра, дотримання режиму дня та харчування, профілактики застудних захворювань, контролю аналізу сечі та крові. Крім цього суд не дав належної оцінки і залишив за увагою долучений позивачем до матеріалів справи режим дня ОСОБА_3, відповідно якого в період часу з 12 години 30 хвилин до 15 години 30 хвилин у дитини час сну, тобто режим побачень суперечить звичному для дитини режиму дня. Крім цього вказує, що посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині рішення на те, що вона «нездатна відповідати на поставлені судом запитання без узгодженості своїх відповідей з представником і власною матір'ю викликає у суду сумнів щодо розуміння позивачем суті позовних вимог, чіткого усвідомлення нею, як мети пред'явленого позову, так само й наслідків його задоволення для дитини, інтереси якого вона зобов'язана боронити як матір». Зазначене посилання принижує її гідність як учасника судового процесу та порушує її право на правову допомогу, передбачене ЦПК України. Такі висновки суду, на думку позивача, суперечать ст.1 Кодексу суддівської етики.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради: служба у справах дітей не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. 18 січня 2018 року від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради: служба у справах дітей на адресу апеляційного суду надійшов електронний лист, в якому просили справу розглянути у відсутності представника органу опіки та піклування, апеляційну скаргу ОСОБА_2 не підтримали.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст. 376 ЦПК України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 з 02 жовтня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також встановлено, що з вересня 2016 року сторони мешкають окремо, дитина проживає за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_2, а відповідач проживає по АДРЕСА_1.

Крім цього, судом встановлено, що висновком №33 від 02 листопада 2016 року служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради, який зроблений на підставі звернення відповідача ОСОБА_1, рекомендовано встановити спосіб участі батька у вихованні дитини ОСОБА_3 і спілкуванні з нею: один раз на тиждень у свій вихідний день батько проводить дозвілля з дочкою з 14-00 до 17-00 у присутності її матері за місцем свого проживання: АДРЕСА_1; один раз на тиждень у свій вихідний день батько приймає участь у вихованні дочки з 14-00 до 17-00 за місцем її проживання у родині матері за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради №361 від 16 листопада 2016 року встановлено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 і спілкуванні з нею саме таким чином, як це було рекомендоване у вказаному вище висновку, також визначено, що вибір місця побачень у конкретний день тижня має визначатися за попередньою домовленістю батьками дитини, при цьому ОСОБА_1 зобов'язаний заздалегідь надавати ОСОБА_2 відомості щодо днів свого відпочинку з метою забезпечення систематичних зустрічей з дитиною; відповідальність за життя і здоров'я дитини під час зустрічей покладена на ОСОБА_1.

Крім цього, судом встановлено, що станом на 16 лютого 2017 року дитина ОСОБА_3 перебувала на диспансерному обліку лікаря-педіатра з діагнозом: Інфекція сечовивідних шляхів, Гіпотрофія І ст. з рекомендаціями у вигляді нагляду педіатра, дотримання режиму дня і харчування, профілактика застудних захворювань, контроль аналізів сечі і крові (а.с.17,18). Станом на 11 квітня 2017 року та на 09 жовтня 2017 року дитина так само перебувала на Д-обліку з тими самими діагнозами (а.с.66,67,135).

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради №013 від 11 квітня 2017 року, викладений у позовній заяві ОСОБА_2 графік участі ОСОБА_1 у вихованні дитини і спілкуванні з нею виключно за місцем її проживання у родині матері не буде в повній мірі відповідати інтересам дитини (а.с.70-71).

Також судом встановлено, що відповідно актів обстеження умов проживання від 03 квітня 2017 року, і за місцем мешкання ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), і за місцем мешкання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) не встановлено умов неможливості перебування в обстежених приміщеннях малолітньої дитини (а.с.72,73).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не наведено жодних підстав та не надано доказів на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання відповідачем прав позивача. Судом враховано стан здоров'я дитини та пояснення опитаного свідка - лікаря ОСОБА_4, щодо відсутності підтверджених даних про негативний стан психічного здоров'я відповідача, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, наявні у справі позитивні характеристики ОСОБА_1 з місця роботи та мешкання. Також суд першої інстанції виходив з того, що висновок органу опіки та піклування та рішення, ухвалене з урахуванням цього висновку, прийняті в інтересах дитини ОСОБА_3, не суперечать закону та не порушують права жодних осіб, графік участі у вихованні малолітньої дитини, наразі є оптимальним для налагодження спілкування батька і дочки, реалізації ними належних прав та започаткування відносин, побудованих на любові, турботі та взаєморозумінні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам матеріального закону та наявним у матеріалах справи доказам.

Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Статтею 153 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею, в той час як той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом першої інстанції надано оцінку визначеному рішенням виконкомом способу участі батька у вихованні дитини, надано оцінку стану здоров'я дитини, а також враховано інтереси дитини щодо спілкування із батьком.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом належної оцінки наявним у справі доказам не знайшли свого підтвердження.

Крім цього, щодо доводів апеляційної скарги про те, що визначений рішенням виконкому графік спілкування батька із дитиною з 14 години до 17 години, порушує режим сну дитини, оскільки в цей час донька спить, колегія суддів зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_2 ставить питання про визначення саме такого часу спілкування дитини із батьком, але за місцем проживання матері.

Щодо доводів апеляційної скарги про некоректне висловлювання суду першої інстанції відносно особи позивача не є підставою для скасування рішення в розумінні ст.376 ЦПК України.

Проте, є зайвим зазначення судом першої інстанції у резолютивної частині оскаржуваного рішення про залишення таким, що підлягає виконанню спосіб участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкуванні з нею батька ОСОБА_1, встановлений рішенням №361 Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16 листопада 2016 року, а тому зазначене посилання підлягає виключенню із резолютивної частини рішення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14 листопада 2017 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14 листопада 2017 року посилання на залишення таким, що підлягає виконанню спосіб участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкуванні з нею батька ОСОБА_1, встановлений рішенням №361 Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16 листопада 2016 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст постанови складений 30 січня 2018 року.

Головуючий: