Справа № 654/2480/17
Провадження № 2/654/169/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2018 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Охтень А.А.,

при секретарі Шешеня М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 17 жовтня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. За життя спадкодавець хворів на хронічну недостатність мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз. У 2016 році ОСОБА_4 паралізувало ліву частину тіла, в звязку з чим він не міг сидіти та самостійно пересуватись. 11 липня 2016 року йому було встановлено першу групу інвалідності безстроково та зазначено про необхідність постійного стороннього догляду. Відповідачі є доньками померлого та на теперішній час претендують на спадкове майно. Однак, за життя ОСОБА_4 останнім було відомо, що їхній батько сильно хворіє, знаходиться в безпорадному стані та потребує їхньої допомоги, проте таку допомогу йому не надавали. В звязку з цим, позивач просила усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

За клопотанням представника позивача ухвалою Голопристанського районного суду від 15.09.2017р. провадження у справі в частині предявлених позовних вимог до ОСОБА_2 було закрито.

В судове засідання позивач не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник позивача в судове засідання також не зявився, надав клопотання в якому просив розглянути справу на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала суду свої заперечення в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Зокрема зазначила, що безпорадним стан батька став з березня 2016 року. До цього моменту він міг сам себе обслуговувати. Відповідач постійно спілкувалася з ним та за потреби допомагала матеріально. ОСОБА_4 отримував пенсію та орендну плату за квартиру, яку він здавав в найм, тобто фактично матеріально був забезпечений в достатній мірі. Після потрапляння батька в лікарню, вона неодноразово переказувала кошти на картку доньці позивачки ОСОБА_2, також купувала ліки та інші необхідні засоби, а після смерті ОСОБА_4 нею були надані гроші на його поховання.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17 жовтня 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 222696. Згідно довідки від 17.10.2016р., причиною смерті стала хронічна недостатність мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді квартири №11 розташованої в буд. 94 по вул. Озерна в м. Гола Пристань Херсонської області, 1/2 частина якої належала останньому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.06.2009 р., а інша 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.2009р.

Сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_3 являється донькою ОСОБА_4, а отже відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги на його майно.

Згідно приписів ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦКУ, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

З вищевикладеного вбачається, що суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно пенсійного посвідчення № ОСОБА_4 з 09.08.2006 р. перебував на пенсії та отримував пенсійне забезпечення.

Письмовими доказами підтверджено, що ОСОБА_4 хворів на хронічну недостатність мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого, останній з 13.03.2016 по 23.03.2016 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні. З 24.03.16 по 10.04.16 амбулаторне лікування. Повний діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу з лівостороннім геміпарезом грубо вираженим. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №282295, 11.07.2016р. ОСОБА_4 було встановлено першу групу інвалідності по загальному захворюванню безстроково. У висновку про умови та характер праці зазначено про потребу в сторонньому догляді. Таким чином, позивачем було належним чином підтверджено перебування спадкодавця в безпорадному стані та його потребу в допомозі інших осіб.

За клопотанням представника позивача в судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Так, ОСОБА_5 пояснила, що вона робила уколи ОСОБА_4, коли той хворів. Догляд за ним здійснювала позивач та ОСОБА_7, у якої він і проживав. З приводу звертання до відповідача за допомогою свідок нічого пояснити не змогла, однак вказала, що позивач та її донька мали великі борги у звязку з лікуванням та доглядом за чоловіком.

Свідок ОСОБА_6 також зазначила, що догляд за ОСОБА_4 здійснювала ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а вона приходила та допомагала їм в цьому. ОСОБА_3 свідок побачила вперше лише на похороні батька.

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона відвозила ОСОБА_4 до лікарні коли той захворів. Після проходження лікування забрала його до себе та разом зі своєю матірю здійснювала за ним догляд до самої смерті.

Однак, вказані докази не підтверджують тих обставин, що позивач, інші родичі або ж сам спадкодавець зверталися до ОСОБА_3 за наданням нею допомоги, а остання в свою чергу мала змогу її надавати, однак свідомо та умисно її не надавала.

Натомість відповідачкою були надані платіжні доручення від 18.03.2016 та 22.03.2016р. згідно яких вбачаються грошові перекази на суму 2020,00 грн. та двічі по 1005,03 грн., які були здійсненні ОСОБА_8 (донькою відповідача) на користь ОСОБА_2, що підтверджує факт надання матеріальної допомоги в період хвороби та перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_4

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи не було доведено належними та допустимими доказами ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, суд вважає за необхідне залишити позовні вимоги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування залишити без задоволення.

Повне судове рішення складено 21.02.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_9