№ 207/3523/17
№ 2/207/364/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 17 липня 2004 року; шлюб зареєстрований Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у ніпропетровській області за актовим записом № 305. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, зникли почуття взаємної поваги та розуміння, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, пояснила, що позивач ОСОБА_1 на примирення категорично не погоджується, подружні стосунки припинені остаточно. За час, що був наданий судом для примирення за клопотанням відповідачки кроків до відновлення подружніх стосунків ні позивач, ні відповідачка не робили. В наданій суду письмовій заяві просить закінчити розгляд справи без її участі та без участі позивача.

В направленій суду письмовій заяві позивач ОСОБА_1 зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, за її клопотанням ухвалою суду від 04 квітня 2018 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю шість місяців.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 17 липня 2004 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у ніпропетровській області за актовим записом № 305 (арк.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. Як зазначив позивач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. ОСОБА_1 вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Причиною фактичного припинення подружніх стосунків згідно позовної заяви стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, мала місце несумісність характерів. Як позивач, так і відповідачка не повідомили суду будь-яких спроб з їх боку протягом часу для примирення тривалістю шість місяців до налагодження подружніх стосунків.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін; адже, незважаючи на те, що суд надавав можливість сторонам зберегти сім'ю, надаючи час для примирення, позитивним результатом для збереження сім'ї це не стало, тому суд вважає, що за таких обставин шлюб між сторонами збережений бути не може і позов необхідно задовольнити.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 247, 259, 263 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: 51900, м. Кам`янське, вул. Воробйова 20-7) та ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: 51900, м. Кам`янське, вул. Воробйова 20-7), зареєстрований 17 липня 2004 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у ніпропетровській області за актовим записом № 305 розірвати.

Залишити без змін прізвище ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий у справі ОСОБА_4