Дата документу 02.04.2018
Справа № 334/6209/17
Провадження № 2-о/334/24/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліній Т.Є.,

при секретарі Куліковій Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровський районний відділ м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території Україні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою у якій вказує, що народилася 08 вересня 1974 року в селі Гнаберд Арагацького району у Вірменії. В березні 1991 року, після того, як в Вірменії почалися політичні та воєнні суперечки батько перевіз заявницю жити до України. ОСОБА_1 прибула на територію України по паспорту громадянина СРСР, який було видано в Вірменії. Заявниця проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки України ОСОБА_2. В цьому населеному пункті була відсутня нумерація будинків та вулиць, та тільки сільські ради вели господарські книги в яких обліковували населення та їх домогосподарство. В паспорті громадянина СРСР була проставлена прописка про реєстрацію в селі Зубів Чернігівського району Запорізької області з березня 1991 по жовтень 1997 року.

11 січня 2002 року ОСОБА_1 в Ленінському РВ УМВС України в Запорізькій області обміняла паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України.

21 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського РВ м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області із заявою про заміну паспорту громадянина України на пластиковий паспорт європейського зразку.

Дніпровським РВ м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області було усно повідомлено про те, що відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу, чи її спеціальний статус», у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в реєстрі та фіксується час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву - анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в реєстрі є незмінним. Якщо особу не було ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановлення особи протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

В звязку із тим, що у заявниці відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року не території України, а село Зубів Чернігівського району Запорізької області вже знято з обліку, вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території.

В судовому засіданні адвокат заявниці підтримала вимоги викладені в заяві, просить суд задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання на території України гр. ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року та по теперішній час.

Представник зацікавленої особи Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, просив розглянути заяву на розсуд суду, в своїх письмових пояснення зазначили, що реєстрація гр. ОСОБА_1 на території України починається з 07.07.1997 року за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд.24. Підтверджень проживання заявниці на території України станом на 24.08.1991 року ОСОБА_1А, не надано, однак якщо вказаний факт буде підтверджено в судовому засіданні, на підставі рішення суду Управлінням будуть внесені відповідні дані до демографічного реєстру для ідентифікації особи і для подальшого оформлення пластикової картки типу ID-1.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серія СВ 514991, виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 11.01.2002 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Гнаберд, Арагацького району, Вірменія, зареєстрована з 14.06.2003 року за адресою м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 19

Відповідно до копії форми «А» ОСОБА_1, прибула в 1991 року з Вірменії, однак у графі реєстрації зазначено «вул. Дніпропетровське шосе, буд.24а з 07.07.1997 року».

Заявниця вказує, що з березня 1991 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, вказані обставини підтверджують допитані у справі свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно до відповіді Чернігівської селищної ради на запит від 06.09.2017 року №02-01-31/300 встановлено, що наявних картотек, інформації щодо реєстрації місця проживання та інших даних на ОСОБА_1 відсутня. Копія будинкової книги відсутня у звязку з тим, що 16.11.2006 року с .Зубів Чернігіського району Запорізької області виключене з облікових даних селищної ради, згідно рішення №6.

07.09.1995 році у м. Запоріжжя заявниця ОСОБА_1 народила доньку Герміне ОСОБА_5, яка була зареєстрована у відділі РАЦС Ленінської адміністрації та видане свідоцтво про народження, актовий запис №15.

02.06.1998 року у м. Запоріжжя заявниця ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_5, яка була зареєстрована у відділі РАЦС Ленінської адміністрації та видане свідоцтво про народження, актовий запис №658.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, згідно яких громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року.

При цьому питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку… заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах», а саме: проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;

безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту постійного проживання потрібно заявниці для вирішення питання про належність до громадянства України та отримання пластикового паспорту європейського зразку.

Відповідно до Рішення шостої сесії п'ятого скликання № 6 від 16 листопада 2006 року

Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, про зняття з обліку

села Зубів, - було виключено з облікових даних Чернігівської селищної ради село Зубів

Чернігівського району Запорізької області, так як з 2003 року в селі не проживають жителі. Причина - небажання проживати у віддаленому від інших населених пунктів, малонаселеному селі.

Відповідно до відповіді Державного архіву Запорізької області №01-32/В-0293 від 05.02.2018 року, господарські книги, списки громадян, які проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходили, у звязку з чим підтвердити факт проживання ОСОБА_6 немає можливості.

Таким чином, всі прийняті міри, встановлення місця проживання ОСОБА_1 в с. Зубів Чернігівського району Запорізької області, виявились безрезультатним, в звязку з зняття вказаного села з обліку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити, оскільки вважає факт її постійного проживання на території Україні станом на 24.08.1991 року доведеним, зокрема відомостями що містяться в Формі А, а саме що ОСОБА_1 прибула з Вірменії в 1991 році та показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили факт проживання заявниці станом на 1991 рік с. Зубів Чернігівського району Запорізької області.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 9 Закону України «Про громадянство України», ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території Україні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, Вірменія, ІПН НОМЕР_1 на території України станом 24.08.1991 року та по теперішній час.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 10.04.2018.

Суддя: Баруліна Т. Є.