Справа № 521/8301/18
Провадження 4-с/521/42/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.

секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дій/бездіяльності старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду з вказаною вище скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчих документів ВП №49244602 від 04.10.2016 року щодо примусового виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2013року по справі № 1519/22838/2012 - незаконними; скасувати постанову старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 (65076, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 42) про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №49244602 від 04.10.2016 року. Зобов*язати ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області відкрити виконавчі провадженні по виконанню виконавчих листів: № 1519/22838/2012 від 18.12.2013 року, виданого на ім*я ОСОБА_4 ОСОБА_5 1519/22838/2012 від 18.12.2013 року, виданого на ім*я ОСОБА_4. Також просять поновити строк на звернення до суду з відповідною скаргою.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

Старший державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши скаргу та додані до неї письмові докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-19 виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За частиною першою ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що 05 листопада 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено Рішення по справі № 1519/22838/2012 про задоволення цивільного позову ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради щодо зобов*язання ОСОБА_6, ОСОБА_4 за свій рахунок привести самочинне реконструйовану квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, буд. №72, кВ.№66 в первісний стан, шляхом знесення самочинно зведених прибудов, загальною площею 16,1 кв.м та 8,7 кв.м.

Вказане судове рішення вступило в законну силу 19 листопада 2013 року. На виконання вказаного рішення скаржнику було видано два виконавчих листа від 18.12.2013 року. 27.10.2015 року вказані листи було перед*явлено до виконання до органів державної виконавчої служби.

04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 було винесено дві постанови у виконавчому провадженні ВП №49244602 на ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.5ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999року №606-ХІV (втратив чинність на підставі закону №1404-VІІІ від 02.06.2016року).

З постанов від 04 жовтня 2018року вбачається, що старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 під час проведення виконавчих дій, виходом за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1, боржників виявлено не було, про що було складено відповідні акти.

Вказані постанови про повернення виконавчих документів ОСОБА_1 районною адміністрацією Одеської міської ради було отримано 17.05.2017 року за вх.№0623/01-12 .

Пунктом 5, частини 1 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999року, закону (чинного на момент видачі та пред*явлення до виконання виконавчого документу) передбачалося, що якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з*ясувати місце знаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров*я, у зв*язку з виратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу.

На підставі закону №1404-VІІІ від 02.06.2016року, чинного на теперішній час вказані підстави повернення виконавчого документу передбачені п.5ч.1ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»

Зазначена норма закону передбачає, що повернення виконавчого документу не допустиме у випадку, коли рішення може бути виконане і без участі боржника.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цимЗаконом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятимивідповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до п.19 ч.3ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч.4ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії.

Відповідно до ст..63 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення: 1. За рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. 2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. 3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч3. ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконання рішення, яке зобовязує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Всупереч вказаним нормам ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем було проігноровано усі повноваження, якими він повинен був скористатися для виконання рішення суду від 05 листопада 2013 року з отриманням певного результату.

Таким чином, рішення про повернення виконавчого листа було винесено без здійснення виконавчих дій у повному обсязі, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження», що є перешкодою для подальшого виконання рішення суду та підлягає скасуванню.

Суд вважає, що дії вчинені державним виконавцем в межах виконавчого провадження не є підставою для винесення постанови про повернення стягувачу виконавчих документів, у зв*язку з чим суд знаходить усі підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради.

У відповідності до ч.1 ст.449 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби шодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У статті 449 ЦПК України, зазначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтями 126, 127 ЦПК України, передбачено ,що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи, що стягувачем було отримано постанови від 04.10.2016 року лише 17.05.2017 року, а з вказаною скаргою стягувач звернувся до суду 31.05.2017 року, суд вважає, що строк на оскарження вказаних документів повинно бути поновлено, з урахуванням викладених скаржником обставин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 447, 448, 449, 450, 451, 453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради процесуальний строк для подання скарги про визнання дій/бездіяльності старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 неправомірними та скасування постанови.

Скаргу ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради на дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати постанови старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про повернення виконавчих документів № 1519/22838/2012 від 18.12.2013 року, виданих на ім*я ОСОБА_6 та ОСОБА_4, стягувачу без прийняття до виконання.

Зобовязати ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області прийняти до виконання виконавчі листи № 1519/22838/2012 від 18.12.2013 року, виданих на ім*я ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 районним судом м. Одеси та винести постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вимог виконавчих листів № 1519/22838/2012 від 18.12.2013 року, виданих на ім*я ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 районним судом м. Одеси, яким зобовязано ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 за свій рахунок привести самочинне реконструйовану квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, буд. №72, кВ.№66 в первісний стан, шляхом знесення самочинно зведених прибудов, загальною площею 16,1 кв.м та 8,7 кв.м.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали можуть її оскаржити протягом пятнадцяти днів з дня отримання.

СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ