Справа № 307/2082/18
Провадження № 2/307/1168/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тячівського РВ ГУ ДМС України, Нижньоапшанської сільської ради про визнання таким, що втратив право на користування житлом.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 2007 року, спадкова справа №329/2007 року, зареєстрована в реєстрі за № 3-959 державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Дуйчак Т.А., та до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4-224, а також, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119332490 від 02 квітня 2018 року виданого державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лешко Н.Ф., являється власником житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3. Відповідачка ОСОБА_6 знаходилась у шлюбі з його батьком ОСОБА_7 із 15.06.2006 року до 2011 року проживала у його будинку. Проте, відповідачка не проживає в його житловому будинку з 2011 року свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов виданий виконкомом Тереблянської сільської ради від 13.04.2018 року №107. Тому просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_3.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, а надав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 є приватною власністю позивача ОСОБА_8, що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 квітня 2007 року, спадкова справа №329/2007 року, зареєстрована в реєстрі за № 3-959 державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Дуйчак Т.А., та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4-224, а також, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119332490 від 02 квітня 2018 року виданого державним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лешко Н.Ф..

Відповідачка 15.06.2006 року уклала шлюб із батьком позивача і з цього часу до 2011 року проживала вказаному будинку, як член сім'ї.

З 2011 року ОСОБА_3 не проживає та не користується житловим будинком в АДРЕСА_3, що стверджується довідкою виданої Тереблянської сільської ради № 05-04/122 від 24.04.2018 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.04.2018 року №107.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок в АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_8, відповідачка немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися її місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2.

Відповідач: Тячівське РВ ГУ ДМС України, місце знаходження: м. Тячів, вул.. Армійська, 6, Закарпатської області.

Відповідач: Нижньоапшанська сільська рада, місцезнаходження: с. Нижня Апша, вул.. Леніна, 121, Тячівського району, Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2018 р.

Суддя: В.В.Чопик.