Справа № 2-4952/11
У Х В А Л А

про самовідвід

06 вересня 2018 року м. Київ

року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюк В. В., за участю секретаря Мишак І.Ю., розглянувши заяву про самовідвід судді Гребенюка Володимира Володимировича у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», на дії державного виконавця (провадження № 4-с/758/187/18), -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2018 р., після задоволення суддею Подільського районного суду м. Києва Захарчук С.С. заяви про самовідвід, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. було передано скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця (провадження № 4-с/758/187/18).

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 ЦПК України).

06.09.2018 р. Подільським районним судом м. Києва було винесено окрему ухвалу по справі № 2-4952/11 (провадження № 6/758/226/18), у зв'язку із тим, що в судовому засіданні 06.09.2018 р., незважаючи на неодноразові попередження головуючого про обов'язок заявника виконувати встановлені у суді правила, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами, не створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства та незважаючи на вжиття судом заходів процесуального примусу, заявник по справі ОСОБА_1 жодним чином не реагувала, в подальшому, взагалі здійснила в судовому засіданні напад на головуючого, внаслідок чого унеможливила подальший судовий розгляд. Після чого, в залі судового засідання та поза його межами, почала висловлювати погрози насильством на адресу головуючого судді, супроводжуючи свої реальні наміри щодо погроз та насильства, нецензурною лексикою.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

А відтак, з метою запобігання у майбутньому нарікань на необ'єктивність чи упередженість головуючого, звинувачень у заінтересованості у результаті справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а відтак і наявністю правових підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Гребенюка В.В.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 129 Конституції України, п 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,пунктами 1 - 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. ч. 1, 3 - 4 ст. 6, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі № 1-1/2004 за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України «Про статус суддів», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», Рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 р. № 34, ст. ст. 36, 39 - 40 ЦПК України, -

Враховуючи вищевикладене, керуючись п 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 36, 39 - 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Гребенюка Володимира Володимировича у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», на дії державного виконавця (провадження № 4-с/758/187/18) - задовольнити;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк