Провадження № 2/219/505/2018
03 березня 2018р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Радченко Л.А.,
при секретарі Дубаніної О.В.,
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,
Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в якому зазначив, що 27.02.2013р. відповідач був зареєстрований в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості як шукаючий роботу, 27.02.2013р. відповідачу, у звязку з відсутністю підходящої роботи, був наданий статус безробітного та з 06.03.2013р. призначена допомога по безробіттю. 09.07.2013р. відповідач був знятий з обліку ОСОБА_1 міського центру зайнятості у звязку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин.
При здійсненні розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному (акт № 64 від 18.03.2014р.) було встановлено, що відповідач, який перебував на обліку в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості, як безробітний, одночасно надавав послуги по трудовій угоді ТОВ «Союз-ЮТАПС» з 18.04.2013р., що підтверджується копією трудової угоди наданою вищевказаним підприємством.
Згідно з п.1 ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення», що набрав чинності з 01.01.2013р., до зайнятого населення відносяться громадяни, працюючі за наймом на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності. А громадяни, які є зайнятим населенням не мають право бути безробітними та відповідно з цим реєстрації у центрі зайнятості як безробітні не підлягають.
За час незаконного перебування на обліку у період з 18.04.2013р. по 27.05.2013р. в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості, у вигляді безробітного, відповідачем були незаконно отримані кошти, у вигляді допомоги по безробіттю, на загальну суму у розмірі 1198,40грн.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 1198,00грн.
У судове засідання представник позивача не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій наполягав на позовних вимогах та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з*явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» до зайнятого населення відносяться громадяни, працюючі за наймом на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності. Громадяни, які є зайнятим населенням, не мають право бути безробітними та відповідно з цим реєстрації у центрі зайнятості як безробітні не підлягають.
Судом встановлено, що відповідач 06.03.2013р. звернувся до ОСОБА_1 МЦЗ з заявою щодо вирішення питання його працевлаштування та з 18.04.2013р. йому надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідач за період з 18.04.2013 р. по 27.05.2013р. отримав державну допомогу по безробіттю у розмірі 1198,40 грн. (а.с.4-6).
Відповідно до договору на виконання робіт/надання послуг № 11 від 18.04.2013р. між ТОВ «Союз-ЮТАПС» та ОСОБА_2 було укладено договір на виконання земельних робіт (а.с.8).
Відповідно до актів ТОВ «Союз-ЮТАПС» від 30.04.2013р. та 17.05.2013р., ОСОБА_2 отримав від ТОВ «Союз-ЮТАПС» грошові кошти за виконані роботи в сумі 799,50грн. та 1167,52 грн. (а.с.9,10).
ОСОБА_1 МЦЗ від 27.03.2014р., ОСОБА_2 було запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 1198,40 грн. (а.с.11).
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно зі ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.
Відповідно до п. 2) ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до аб. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до аб. 1 ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Згідно зі ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
За таких підстав, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені обставини, які підтверджені доказами, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не повідомив ОСОБА_1 міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема, про знаходження у трудових відносинах та отримання доходу в період перебування на обліку в центрі зайнятості з 27.02.2013р., що потягло за собою безпідставне отримання матеріального забезпечення за період з 18.04.2013 року по 27.05.2013 року в розмірі 1198,40 грн., які на даний час відповідачем позивачу не повернуті, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4,6,7,8,10,12,19,42,76,258,265,280,281 ЦПК України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ЗУ «Про зайнятість населення» суд,-
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачам протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На заочне рішення позивачем може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційна скарга через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя Л.А.Радченко