Провадження №2/447/275/18
Справа №447/2675/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17.04.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі : головуючого судді Бачуна О.І.

при секретарі Крочак І.Ю.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування затрат на будівництво,

в с т а н о в и в :

04.12.2017 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, відповідно до якого просить стягнути з відповідача в свою користь 101299,02грн. витрат на будівництво житлового будинку №17 по вулиці Сагайдачного в смт.Розділ, Миколаївського району Львівської області.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про те, що з 23.12.1993року він проживав та був зареєстрований в житловому будинку по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ, Миколаївського району Львівської області. Даний житловий будинок належить ОСОБА_4 батькові колишньої дружини ОСОБА_5. По січень 2016року за домовленістю з відповідачем позивач систематично здійснював ремонт та реконструкцію житлового будинку, за рахунок чого істотно збільшилася його вартість. Всього на виконання робіт позивач використав власних коштів на суму 60858,13грн. Просить стягнути в його користь з відповідача суму в розмірі 101299,02грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Додатково пояснили, що ОСОБА_1 працюва в Сибірі, мав достатньо коштів для проведення ремонтних робіт в будинку по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ. Будівельні роботи розпочалися в травні 2006року а закінчилися в 2012році. Між позивачем та ОСОБА_4 була усна домовленість про те, що позивач буде здійснюватися ремонтно-будівельні роботи з реконструкції будинку в смт.Розділ, по вулиці Сагайдачного,17. У спірному будинку проживав з 1993року по 2016рік.

Представники відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву та просила в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснила, що позивач здійснював виключно організаційні питання по проведенню ремонту, коштів на ремонті роботи не надавав. Крім цього, зазначила, що між сторонами відсутня угода по проведенню ремонтно-будівельних робіт чи робіт з реконструкції у житловому будинку. Реконструкція та ремонт вказаного будинку здійснювалися за кошти відповідача, який мав на це свої заощадження. Підставою подання вказаного позову є наявність неприязних відносин між позивачем та його колишньою дружиною- донькою відповідача.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він виконував усі будівельні роботи в житловому будинку по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ, з 2006року по 2008року на підставі усної домовленості з позивачем. Він робив фундамент, муравку, будівництво паркану, ремонтні роботи. Розрахунки за проведені роботи здійснював позивач. Проте хто саме надавав такі кошти йому невідомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він привозив будівельні матеріали до будинку по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ на підставі усної домовленості з позивачем. Це було близько 10 років тому. Розрахунок за доставку будівельних матеріалів здійснював позивав, хоча інколи розрахунок проводив і відповідач. Будівництво тривало близько 3-4 років. Чеки давав позивачу, оскільки думав що гроші позивача.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що у 2005р.-2006році була проведена добудова до будинку в смт.Розділ. Гроші на проведення будівельних робіт давав позивач, який їздив на заробітки за кордон. Позивач купляв бляху на покрівлю та сегменти на паркан. За все куплене розраховувався позивач, однак за чиї кошти йому достеменно невідомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працював у 2005-2006році в смт.Розділ, коли проводилися будівельні роботи по вулиці Сагайдачного,17. Там було зроблено ганок, утеплено літню кухню та господарські будівлі, викладено плитку. Добудови не робив. На проведення будівельних робіт була усна домовленість із позивачем, який і проводив розрахунки за виконану роботу.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, , дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 03.12.2004року, належить будинок по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ, Миколаївського району Львівської області, який йому заповіла ОСОБА_10.

Крім цього, ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0095 площею 0,0982га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою смт.Розділ, вул. Сагайдачного,17 Миколаївського району Львівської області.

Відповідно до рішення №50 Роздільської селищної ради від 30.06.2005року ОСОБА_4 надано дозвіл на добудову двох житлових кімнат до власного житлового будинку по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ, Миколаївського району Львівської області.

З травня 2001року по травень 2006року позивач по справі перебував на заробітках в Росії.

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено ряд чеків, квитанцій про купівлю будівельних матеріалів

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991р. №7 (із наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» вбачається, що особи, котрі брали участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх витрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. Недоведеність конкретного розміру витрат може бути підставою для зменшення розміру їх відшкодування, а не для відмови у позові.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач дійсно брав участь у реконструкції та ремонті спірного будинку, однак якою саме була вказана участь, шляхом надання коштів чи організаційного характеру, судом не встановлено.

Суд не бере до уваги чеки та квитанції надані позивачем про придбання будівельних матеріалів, оскільки судом не встановлено за чиї кошти такі були придбані і чи такі були використані саме при ремонті і реконструкції будинку по вулиці Сагайдачного,17 в смт.Розділ, Миколаївського району Львівської області.

Показання свідків про те, що позивач проводив розрахунки із ними за проведені роботи не дає підстав вважати, що такі проводилися за кошти відповідача.

Крім цього, в силу вимог ст.156 ЖК України, позивач, як повнолітня особа, що постійно проживала в спірному будинку і вела спільне господарство з відповідачем зобов»язана була брати участь по утриманню будинку, його прибудинкової території і проведенню ремонтних робіт.

Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Враховуючи ту обставину, що позивачем не доведено, що ним затрачалися власні кошти на ремонт та реконструкцію вказаного будинку, а відтак в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 258,263 ЦПК України

ухвалив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування затрат на будівництво житлового будинку №17 по вулиці Сагайдачного в смт.Розділ, Миколаївського району Львівської області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Бачун О. І.