Справа № 523/8107/18
Провадження №6/523/387/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Шевчук М.Є.

представників: заявника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_2» про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ

ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» звернулось до суду із заявою в якій просить:

видати дублікати виконавчих листів № 1527/2-4865/11 про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» заборгованості в розмірі 1 796 278,76грн., які були видані Суворовським районним судом м. Одеси;

визнати поважними причини пропуску строку для предявлення до виконання зазначених вище виконавчих документів, поновивши строк для предявлення виконавчих листів до виконання.

Заява мотивована тим, що 13 квітня 2012р. представником ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» були отримані виконавчі листи з примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2012р. Боржниками добровільно рішення суду виконано не було та за зверненням стягувача державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Згідно Єдиної державної системи виконавчого провадження, державним відділом виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу. ОСОБА_7 не отримував постанови про завершення виконавчого провадження та не отримував оригіналів виконавчих листів. Посилаючись не зазначені обставини заявник просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просить задовольнити.

Представник ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на безпідставність та не доведеність заяви. Також представник просить врахувати, що раніше ухвалою суду від 06 грудня 2017р. ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» було відмовлено в аналогічному зверненні.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За приписом частини 1,4 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Так, матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2012р. (справа №1527/2-4865/11), яке набрало законної сили 16.03.2012р., були видані виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 796 278,76грн.

Згідно відомостей наявних в матеріалах цивільної справи №1527/2-4865/11, виконавчі листи судом були видані стягувачу 13.04.2012р., тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк предявлення виконавчих листів до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (7 березня 2011 року).

Отже, в силу ст.22 Закону строк предявлення виконавчих листів до виконання слід відраховувати з 17.03.2012р., який в свою чергу закінчився 17.03.2013р.

Зазначення судом у виконавчих листах іншого строку предявлення його до виконання (до 16.03.2013р.) не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Із заявою про поновлення пропущеного строку ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» звернулось 12.06.2018р., тобто за збігом майже 5-ти років.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання стягувачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував обставини предявлення виконавчих листів до примусового виконання, їх прийняття державною виконавчою службою до виконання та відкриття виконавчого провадження, а так само і дані, які б вказували на обсяг вчинених державним виконавцем виконавчих дій. Не доведені до суду і обставини закінчення виконавчого провадження, у випадку його відкриття, метою якого є можливість відрахування строків на повторне звернення до виконавчої служби з приводу їх примусового виконання.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи зі змісту ч.1 ст.433 ЦПК України, суд вважає, що заявник ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» не довело поважності пропуску строку для предявлення виконавчих листів до виконання, який складає більше пяти років, що передували їх зверненню до суду з даною заявою. Отже в цій частині заявнику слід відмовити.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернулись із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи підстави видачі дублікату виконавчого листа, якими є звернення стягувача до суду до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання, який не поновлений судом, суд вважає, що підстав для видачі дублікатів виконавчих листів немає.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.433 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Заяву ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі №1527/2-4865/11 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено та підписано суддею 20 листопада 2018р.

Суддя