Провадження № 2/234/744/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2018 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Переверзевої Л.І.,

секретаря Квітковської О.В., Сухорукової В.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини.

Згідно свідоцтва про права власності йому належать житловий будинок і земельна ділянка за адресою м.Краматорськ, вулиця Миколаївська,149.

29 грудня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали попередній договір про продаж житлового будинку та земельної ділянки за адресою: м.Краматорськ, вул. Миколаївська, 149. Гроші на купівлю вказаного будинку були надані батьком позивача ОСОБА_5 На момент укладення та підписання договору ОСОБА_3 передав грошові кошти у сумі повної вартості житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_4 Але ОСОБА_4 не проінформувала ОСОБА_3 про те , що на даний будинок накладено арешт, у звязку з цим ОСОБА_3 не зміг зареєструвати право власності на даний будинок і звернувся до суду з позовом про стягнення вартості будинку з ОСОБА_4

Суд задовольнив позов, але ОСОБА_4 не змогла виплатити необхідну грошову суму, тому в рахунок боргу позивач отримав вказаний житловий будинок та земельну ділянку.

17.09.2010 року ОСОБА_3 уклав шлюб із відповідачкою по справі ОСОБА_2 і таким чином на момент отримання свідоцтва про право власності на будинок він знаходився в шлюбі.

В теперішній час ОСОБА_6 подала позов про поділ спільного сумісного майна. Але виходячи з викладеного вважає, що будинок і земельна ділянка під ним не можуть бути спільним майном подружжя, а належать лише йому.

Просив визнати за ним право власності на будинок і земельну ділянку, розташовані в місті Краматорську, по вулиці Миколаївській, 149.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши суду наступне. Вона дійсно визнає, що не приймала участі в придбанні спірного житлового будинку. Знає, що гроші на будинок давав батько чоловіка. Але вважала, що має право на цей будинок, оскільки він був остаточно оформлений під час знаходження в шлюбі. Позов про поділ майна подала тому, що її почали визнавати втратившою право користування вказаним будинком (оскільки вона пішла від чоловіка і в будинку не проживає), а не тому, що вважає будинок спільною власністю.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_3, згідно свідоцтву про право власності від 9 липня 2012 року належать на праві власності жилой будинок номер 149 по вулиці Миколаївській в місті Краматорську, загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 22,8 кв.м , та земельна ділянки площею 0,0997 Га,кадастровий номер :00:005:0157 .

Підставою набуття права власності ОСОБА_3 на зазначене майно стало укладення 28 грудня 2009 року між ним та ОСОБА_4 попереднього договору про продаж житлового будинку та земельної ділянки за адресою: м.Краматорськ, вул. Миколаївська 149 .

Згідно договору, повна вартість вказаного житлового будинку становила 80 000 гривень, ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 гарантійну грошову суму у розмірі 72 000 гривень.

Разом з тим, остаточне укладення договору купівлі продажу будинку 149 по вулиці Миколаївській в місті Краматорську та земельної149 по вулиці Миколаївській в місті Краматорську не відбулося з вини продавця ОСОБА_4 Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_3 до суду з позовом до ОСОБА_4

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від суд 26 квітня 2011 року попередній договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто гарантійну суму за договором в розмірі 72000 гривень , неустойку в розмірі 72000 гривень, судові витрати, а всього 145500 гривень.

20 грудня 2012 року на виконання зазначеного рішення суду, в рахунок стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 145500 гривень, на підставі Постанови державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу, ОСОБА_3 було передано будинок номер 149 по вулиці Миколаївській в місті Краматорську.

Відповідно статті 61 Сімейного Кодексу України , майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми , хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного Кодексу України , право власності набувається на підставах не заборонених законом , зокрема із правочинів.

Таким чином, судом встановлено, що жилий будинок та земельна ділянка по вулиці Миколаївській, 149 в місті Краматорську були набуті ОСОБА_3 в грудні 2009 року, тобто до вступу в шлюбні відносини.

Оскільки, фактично, вищевказане майно придбавалось шляхом укладення договору купівлі-продажу до моменту вступу позивача у шлюбні відносини із ОСОБА_7 , то у суда відсутні підстави визнавати спірне майно обєктом спільної сумісної власності подружжя, а отже дане майно належить ОСОБА_3 на праві власності та не підлягає поділу .

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до відповідачки ОСОБА_8 є обґрунтованими і підлягають задоволенню та суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку по вул. Миколаївська 149 у м.Краматорську Донецької області.

На підставі статті 328 Цивільного Кодексу України, статті 61 Сімейного Кодексу України, керуючись статтями 10,12, 18, 19, 81, 141, 263- 265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 22,8 кв.м , розташований в місті Краматорську, по вулиці Миколаївська, 149 та земельну ділянку площею 0,0997 Га, розташовані в місті Краматорську, по вулиці Миколаївська, 149.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_9