Справа №705/776/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Кормана О.В.

з участю:

секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

особи, що подала скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані скаргу ОСОБА_1 на дії (рішення) головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії (рішення) головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2

Скарга мотивована тим, що 29.01.2018 року він звернувся до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області з заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) від 29.07.2016 року, виданого на примусове виконання вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 року у кримінальному провадженні № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16), який набрав законної сили 22.07.2016 року. Вказаним виконавчим листом з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213 940 грн.

12.02.2018 року він отримав рекомендований лист з повідомленням про повернення виконавчого документу (вищевказаного виконавчого листа) стягувачу без прийняття його до виконання від 01.02.2018 року, на тій підставі, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, що його видала, та розяснено, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами (мотивувальна частина повідомлення державного виконавця).

Вважає дії головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомленням про повернення виконавчого документу неправомірними, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України та, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на те, що виносячи вказане повідомлення державний виконавець Бойко Т.Д. керувався вимогами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 1404-VIII від 15.12.2017 року, чинній на момент винесення оскаржуваного повідомлення від 01.02.2018 року). Проте, виконавчий лист Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 JI. відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213 940 грн. - виданий 29.07.2016 року.

На момент видачі Уманським міськрайонним судом Черкаської області вищевказаного виконавчого листа, діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV в редакції від 12.06.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606- XIV в редакції від 12.06.2016 року (чинній на момент видачі виконавчого листа), у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування

органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали.

За загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії в часі, принцип незворотності дії НПА в часі закріплений в ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що в самому Законі України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII в редакції від 15.12.2017 року (який набрав чинності 15.10.2016 року) не вказано про зворотну дію закону в часі, Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII в редакції від 15.12.2017 року поширюється на юридичні факти і правовідносини, які виникли після набуття ним чинності (з 05.10.2016 року).

Тобто, виданий до набрання чинності новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повинен виконуватись в тій редакції виконавчого документа, який був судом виданий відповідно до діючої редакції Закону на момент його видачі.

На цих підставах просив суд: визнати неправомірним дії головного державного виконавця Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 щодо винесення 01.02.2018 року повідомлення про звернення виконавчого документу - виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) від 29.07.2016 року стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання; скасувати повідомлення головного державного виконавця Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа від 01.02.2018 року та зобовязати головного державного виконавця Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання, а саме: виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) від 29.07.2016 року без інформації про імя та по батькові посадової особи, яка його видала.

Заявник ОСОБА_5 в судовому засіданні подану скаргу підтримав, просив її

задовольнити з підстав викладених в скарзі. При цьому зазначив, що державним виконавцем було порушено як вимоги статті 58 Конституції України, так і вимоги діючого на даний час Закону України «Про виконавче провадження», який не передбачає, якщо виконавчий лист виданий органом, в даному випадку Уманським міськрайонний судом Черкаської області, а не посадовою особою, зазначати повністю прізвище, імя та по батькові посадової особи, яка такий виконавчий лист підписала.

Головний державний виконавець Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, документів, що підтверджують поважність неявки у судове засідання не подали.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, докази, надані заявником, дійшов до наступних висновків.

Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 КПК України, зокрема, відповідно до частин четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.

Відповідно до вимог статей 447,448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідного до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зазначеної правової позиції дійшов Верховний Суд України у справі № 6-2946цс16 від 22 лютого 2017 року.

Відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 29.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області з заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) від 29.07.2016 року, виданого на примусове виконання вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 року у кримінальному провадженні № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16), який набрав законної сили. Вказаним виконавчим листом з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213 940 грн.

12.02.2018 року ОСОБА_1 отримав у відділенні поштового звязку рекомендований лист (№ 7801) з повідомленням про повернення виконавчого документу (вищевказаного виконавчого листа) стягувачу без прийняття його до виконання від 01.02.2018 року, винесеним (за підписом) головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2

Як зазначено в повідомленні виконавчий документ не відповідає вимогам п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Також, в повідомленні державного виконавця від 01.02.2018 року зазначено, що у виконавчому листі № 705/6550/16к 1-кп/705/124/16 предявленому стягувачем до виконання вказано лише прізвище та ініціали такої посадової особи. Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами (мотивувальна частина повідомлення державного виконавця).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності, тощо (ч. 1 ст. 2 Закону).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, у тому числі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та інших.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»),

Виносячи вказане повідомлення державний виконавець Бойко Т.Д. керувався вимогами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону № 1404- VIII від 15.12.2017 року чинній на момент винесення оскаржуваного повідомлення від 01.02.2018 року.

Виконавчий лист Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213 940 грн. - виданий 29.07.2016 року.

На момент видачі Уманським міськрайонним судом Черкаської області вищевказаного виконавчого листа, діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ в редакції від 12.06.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606- ХІУ в редакції від 12.06.2016 року (чинній на момент видачі виконавчого листа), у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування

органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали.

У статті 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що в самому Законі України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ в редакції від 15.12.2017 року (який набрав чинності 05.10.2016 року) не вказано про зворотну дію закону в часі, Закон України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII в редакції від 15.12.2017 року поширюється на юридичні факти і правовідносини, які виникли після набуття ним чинності (з 05.10.2016 року).

Тобто, виданий до набрання чинності новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повинен виконуватись в тій редакції виконавчого документа, який був судом виданий відповідно до діючої редакції Закону на момент його видачі.

У відповідності до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного повідомлення), виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Разом з тим, виконавчий лист Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2016 року по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) виданий судом, як уповноваженою особою, містить повне найменування органу, який видав виконавчий лист, скріплений підписом судді Кімстачова О.С., із зазначенням посади, прізвища та ініціалів, та гербовою печаткою суду, тобто саме так, як того вимагає чинне законодавство України.

Оскільки виконавчий лист загального місцевого суду видається безпосередньо судом, а не посадовою особою суду, зазначення у даному виконавчому документі прізвища, повного імені та по батькові судді, підписом якого він скріплюється, не є обов'язковим в силу зазначених вище вимог законодавства.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що скарга ОСОБА_1 на дії (рішення) головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 в частині визнання дій державного виконавця неправомірними та зобовязання вчинити дії є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Вимога ОСОБА_1 про скасування повідомлення державного виконавця задоволенню не підлягає, так як стаття 451 ЦПК України не передбачає такий вид рішення за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (рішення) головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Уманського міського відділу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 щодо повернення 01.02.2018 року виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) від 29.07.2016 року стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання.

Зобовязати головного державного виконавця Уманського міського відділу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) від 29.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 213940 грн, з урахуванням вимог до виконавчого листа, які діяли на момент видачі такого виконавчого документа.

Зобовязати державного виконавця, у відповідності до вимог статті 453 ЦПК України, повідомити суд та заявника про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя О.В. Корман