РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

за участю позивача за первісним позовом -

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом -

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом - позивача

за зустрічним позовом ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зміну договору найму жилого приміщення,

встановив:

Позивач 18.12.2015 року звернулася до Суворовського районного суду м. Херсона з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 В 2007 році (до реєстрації шлюбу) позивач вселилася до квартири №3, розташованої за адресою: м.Херсон, пр.200-річчя Херсону, 7, корп.2, наймачем якої згідно з витягом з протоколу №13 засідання міської громадської комісії з житлових питань від 20.12.2011 року, був її чоловік ОСОБА_4, померлий 21.11.2015 року. 27.07.2012 року позивач та її доньки ОСОБА_5, ОСОБА_6 були зареєстровані у встановленому законом порядку в зазначеній вище квартирі. Крім них, у вказаній квартирі зареєстровані також доньки її чоловіка ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідач в даній справі. Однак, в спірній квартирі відповідач, в тому числі, на час вселення позивачки в спірну квартиру, не мешкала тривалий час. Зі слів чоловіка позивачу відомо, що відповідач ОСОБА_8, приблизно в серпні 2005 року, зібравши свої речі, виселилися із квартири. Плату за користування квартирою та комунальні послуги відповідач не сплачує. Ніяких перешкод в користуванні вказаною квартирою позивач з чоловіком відповідачці не чинили, замки не міняли. ОСОБА_8 мала ключі та вільний доступ до спірної квартири. Таким чином, ОСОБА_9 без поважної причини понад шість місяців не користуються вказаною квартирою. У звязку з реєстрацією відповідачки в зазначеній квартирі позивач змушена оплачувати за неї комунальні послуги. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири відповідачка не бажає. Посилаючись на те, що відповідач без поважної причини тривалий час не проживає у квартирі, участі в обслуговуванні та сплаті комунальних платежів за утримання вказаної квартири не приймає, особистих речей відповідача в квартирі немає, просила суд визнати відповідача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

15.03.2016 року відповідач звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що на підставі ордеру, виданого 19.05.1983 року Виконавчим комітетом Суворовської ради народних депутатів м.Херсона, на імя ОСОБА_10 та членів його родини - ОСОБА_11 і ОСОБА_4, родина заселилася у двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 7АДРЕСА_2. Основним наймачем за договором найму житлового приміщення був визначений ОСОБА_10, а потім ОСОБА_11 Після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була проведена зміна договору найму житлового приміщення, з 20.12.2011 року визнано наймачем спірної квартири ОСОБА_4 Позивач є рідною донькою ОСОБА_4 і зареєстрована в спірній квартирі з 20.01.1987 року. За час проживання ОСОБА_3 сумлінно виконувала обовязки члена родини наймача житлового приміщення: сплачувала комунальні послуги, підтримувала нормальний технічний стан квартири, а після цього позивач була змушена внаслідок конфлікту з ОСОБА_1 виїхати з квартири, відвідувала батька за місцем реєстрації й безперешкодно потрапляла в квартиру. На час звернення до суду позивач за зустрічним позовом орендує інше житло, а частина її речей залишилася у спірній квартирі. 23.11.2015 року помер наймач квартири ОСОБА_4 Починаючи з листопада 2015 року відповідач перешкоджає позивачу у доступі до квартири. З часу реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 комунальні послуги по квартирі не сплачуються, існує заборгованість за спожиті комунальні послуги. Іншого житла на праві власності у позивача не має, але й заселитися до спірної квартири не може, оскільки після смерті батька ОСОБА_4 не може вільно потрапити у квартиру та отримати дублікат ключів від цієї квартири у відповідача. У звязку з викладеним, просила зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні двокімнатною квартирою, що знаходиться за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 7, копр.2, кв.3, шляхом заселення ОСОБА_3; зобовязати Виконавчий комітет Херсонської міської ради змінити договір найму житлового приміщення, а саме: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 7, копр.2, кв.3, визнавши ОСОБА_3 наймачем цієї квартири замість померлого 23.11.2015 року ОСОБА_4

У звязку з процедурою ліквідації Суворовського районного суду м. Херсона справа передана до розгляду Херсонському міському суду Херсонської області.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом-відповідач за зустрічним позовом та її представн ик первісні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні за необґрунтованістю. Пояснили, що на момент вселення у 2007 році ОСОБА_1 у спірну квартиру у звязку з фактичними шлюбними відносинами з ОСОБА_4 відповідач в квартирі вже не проживала, тому ніяких конфліктів з приводу їх спільного проживання в квартирі не було. Зі слів ОСОБА_4 позивачу стало відомо, що відповідач у звязку з утворенням сімї виселилася з квартири з речами за власним бажанням. Після смерті свого чоловіка у 2012 році відповідач повернулася до помешкання своєї матері у с.Геологів у м.Херсоні. До спірної квартири не вселялася. З цього часу та до звернення до суду з первісним позовом їй ніхто перешкод в користуванні квартирою не завдавав, вона не намагалася вселитися до неї. Інколи вона приходила до квартири з метою навідати батька, проте в ній не проживала. В спірній квартирі її речей не було. Зазначили, що тільки після звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, остання стала намагатися вселитися в квартиру разом з чоловіком ОСОБА_12

Відповідач за первісним позовом-позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що зі спірної квартири виїхала у звязку з утворенням сімї з ОСОБА_13 у 2006 році, з того часу, стала проживати з ним в с. Куйбишево. У спірній квартирі залишалося майно, що було спільно нажите її батьками меблі, коври. Батька в квартирі навідувала. Після одруження його з ОСОБА_1, надала згоду на її реєстрацію в квартирі, а також реєстрацію її доньки. Після смерті цивільного чоловіка у 2012 році ОСОБА_13А, повернулася проживати до матері, оскільки у спірній квартирі крім батька, його дружини ОСОБА_1, проживали ще двоє їх доньок, та відповідач не бажала їм заважати. З батьком була досягнута усна домовленість, що незважаючи на її відсутність в квартирі, за нею буде зберігатися право користування вказаною квартирою. Проте, доказів зазначених обставин не має. Комунальні послуги у спірній квартирі не сплачувала. У 2015 році познайомилася з ОСОБА_12, майбутнім чоловіком, стала проживати разом з ним. Проте, після смерті батька ОСОБА_1 завдає її перешкоди у вселенні до квартири.

Представник Виконавчого комітетуХерсонської міської ради як третьої особи за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру №761 від 10.05.1983 року ОСОБА_10 став наймачем квартири №3 по просп.200-річчя Херсону,7, корпус 2 в м.Херсоні, склад його сімї: ОСОБА_11 дружина, ОСОБА_4 син (а.с.67).

Згідно актового запису про народження №59, зробленого 20.01.1987 року Суворовським відділом РАГС м.Херсона, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_14 (а.с.64).

З 20.01.1987 року по теперішній час ОСОБА_14 ( в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_12) ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 7, корп.2, кв.3.Зазначені обставини підтверджуються довідкою Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Херсонській області та актовим записом про шлюб №734, складеним 24.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні (а.с.12, 64 на звороті).

14.08.2009 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується актовим записом про шлюб №160, зробленим 14.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з 20.12.2011 року ОСОБА_4 визнано наймачем квартири №3 будинку №7 по просп.200-річчя Херсона , що підтверджується витягом з протоколу №13 засідання міської громадської комісії з житлових питань від 20.12.2011 року (а.с.6).

Відповідно до копії особового рахунку на квартиру №3 по просп.200-річчя Херсону,7, корпус 2 в м.Херсоні, виданого КП « Дніпровський» 10.10.2015 року в ній зареєстровані:з 11.11.1983 року ОСОБА_4 як квартиронаймач, з 20.01.1987 року ОСОБА_8 як його донька, з 29.10.2003 року ОСОБА_7 як донька, з 27.07.2012 року ОСОБА_1 як дружина, з 27.07.2012 року ОСОБА_5 як донька, з 27.07.2012 року ОСОБА_6 як донька (а.с. 8).

21.11.2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №1360, складеним 23.11.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, (а.с.10).

Згідно акту від 11.12.2015 року КП «Таврійський» ОСОБА_8 прописана за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсону, 7АДРЕСА_2, але не проживає з серпня 2005 року (а.с.7).

З пояснень свідка ОСОБА_16 вбачається, що ОСОБА_8 була після народження зареєстрована в квартирі, та після розлучення батьків, вона виїхала з разом матірю на інше постійне місце проживання. З того часу вона близько 17 років в квартирі не проживає без поважних на те причин, інколи відвідувала бабусю ОСОБА_11. Зазначені обставини свідку відомі, оскільки її квартира розташована поряд зі спірною квартирою та вона як сусідка допомагала в догляді за ОСОБА_11 яка була інвалідом, та самостійно пересуватися не могла. Спірна квартира має дві житлові кімнати, одну з яких займав ОСОБА_17 з новою дружиною, а другу - бабуся. Після смерті бабусі відповідач не намагалася вселитися в квартиру. ОСОБА_1 в квартирі проживає більше 8 років, жила в ній з чоловіком ОСОБА_4 та двома доньками. Тільки після смерті батька та звернення позивача з позовом відповідач намагалася вселитися в квартиру, до цього часу не проживала, не намагалася вселитися, за життя батька будь-яких перешкод в проживанні у спірній квартирі їй не надавав.

Свідок ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 в судовому засіданні також підтвердила ту обставину, що за час проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі відповідача ОСОБА_8 в ній не проживала, її речей в квартирі не було. Будь-яких перешкод в користуванні квартирою її ніхто не завдавав. Тільки після смерті батька, коли ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, ОСОБА_8 разом з чоловіком прийшли до квартири з метою вселення до неї.

Свідок ОСОБА_22, яка є матірю ОСОБА_8, в судовому засіданні пояснила, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_17, від цього шлюбу народилася ОСОБА_8, яка була зареєстрована у спірній квартирі. В кінці 1997 року шлюбні відносини з ОСОБА_8 були припинені та вона виселилася з квартири, а донька ОСОБА_8 залишилася проживати з бабусею та батьком у спірній квартирі. Коли ОСОБА_4 вдруге створив сімю та в ній народилася ще одна донька, ОСОБА_8 продовжувала там проживати у спірній квартирі в кімнаті з бабусею. Після утворення ОСОБА_4 П,В. сімї з ОСОБА_1 ОСОБА_8 виїхала зі спірної квартири у звязку з тим, що в неї утворилася своя сімя та неможливо було всім разом проживати у спірній квартирі, оскільки квартира мала тільки дві кімнати. Деякий час ОСОБА_8 мала ключі від спірної квартири. Крім ОСОБА_17, ОСОБА_1 в квартирі проживало ще дві доньки ОСОБА_1. ОСОБА_8 проживала з цивільним чоловіком протягом 6 років за іншою адресою у с Куйбишево у м. Херсоні, а після його смерті повернулася проживати до неї в с.Геологів. У 2016 році ОСОБА_8 одружилася та переїхала проживати до чоловіка ОСОБА_12. Після смерті батька ОСОБА_8 не змогла вселитися до квартири, оскільки ОСОБА_1 перешкоджає цьому.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що з 2000 року по 2006 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 та проживала у спірній квартирі, мають спільну дитину доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. На той час ОСОБА_8 проживала разом з ними у спірній квартирі, до 2005 року разом з ними проживала мати ОСОБА_11 Після виїзду з квартири у 2006 році свідок продовжувала спілкуватися з ОСОБА_8 Від неї взнала, що вона виїхала зі спірної квартири, так як утворила сімю з ОСОБА_12 та переїхала проживати до нього. В подальшому спілкувалася з ними обома, знала з їх слів, що вони проживають разом. Після смерті ОСОБА_24, до квартири батька ОСОБА_25 вже не повернулася, оскільки там вже проживала його дружина ОСОБА_1 та її діти, а квартира мала тільки дві кімнати.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що після смерті батька його дружина ОСОБА_3 прийшла до спірної квартири, щоб заселитися, та ОСОБА_1 доступу до неї не надала, зазначила, що вона звернулася до суду з позовом.

Статтею 47 Конституції України та статтею 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло.

Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року №2 у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.

Стаття 106 ЖК України передбачає, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3, розташованої за адресою: м.Херсон, пр.200-річчя Херсону, 7, корп.2, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги про усунення перешкод шляхом вселення є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_8 добровільно у 2006 році залишила спірне житлове приміщення у звязку з утворенням сімї з ОСОБА_13А, після припинення сімейних відносин з ним до спірного житлового приміщення не повернулася, чим добровільно відмовилася від права користування спірним приміщенням. Крім того, ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували, що вона була відсутня за місцем реєстрації з поважних причин, а також доказів тих обставин, що її завдавалися перешкоди у реалізації нею права користування спірним житловим приміщенням до часу звернення позивача з первісним позовом.

Зустрічні позовні вимоги про зміну договору найму житлового приміщення задоволенню не підлягають з врахуванням того, що задоволений первісний позов та відсутні правові підстави, передбачені ст. 106 ЖК України, для його задоволення.

Надані ОСОБА_3 04.03.2016 року повідомлення претензія (а.с.57) з вимогою усунути перешкоди у користуванні квартирою та акт про створення (усунення) перешкод у доступі громадян, які зареєстровані у квартирі від 13.03.2016 року (а.с.58) суд до уваги як докази завдання перешкод не приймає, оскільки ці дії мали місце після звернення до суду з первісним позовом.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири №3 за адресою: м.Херсон, пр.200 річчя Херсону, 7, корп.2.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, шляхом заселення та зміну договору найму жилого приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 09.04.2018 року.

Суддя: С.І.Майдан