ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1310/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"14" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі -Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2, про стягнення коштів-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення коштів, виплачених на випадок безробіття. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.03.2014 року відповідач, як безробітній, звернувся до Київського міського центру зайнятості в особі його Дарницького районного територіального відділення за сприянням у працевлаштуванні й надання йому статусу безробітнього та призначення допомоги по безробіттю. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача наказом Київського міського центру № НТ 140331 від 31 березня 2014 року відповідачу надано статус безробітнього та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно він за період часу з липня 2014 року отримував щомісячно кошти згідно його статусу в загальній сумі 25708 грн. 78 коп. Проте, при зверненні до центру зайнятості приховав той факт, що в період з 31.10.2014 року перебував у трудових відносинах з Національною телекомпанією України. Позивач вважає, що згідно ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з нього виплаченої суми. Наказом Дарницького районного центру зайнятості № 59 від 19 жовтня 2015 року прийнято рішення про повернення відповідачем отримуваних ним щомісяних кошті по безробіттю в загальній сумі 25708 грн. 78 коп., про що направлено йому письмову повідомлення, проте нині кошти не повернуті, в зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення коштів в примусовому порядку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та ухвалити по справі заочне рішення /а.с. 46/.

Відповідач, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у їх відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.03.2014 року відповідач, як безробітній, звернувся до Київського міського центру зайнятості в особі його Дарницького районного територіального відділення за сприянням у працевлаштуванні й надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю /а.с. 9/.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача, наказом Київського міського центру № НТ 140331 від 31 березня 2014 року відповідачу надано статус безробітнього та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно він за період часу з 15 липня 2014 року по 22 грудня 2014 року отримував щомісячно кошти згідно його статусу в загальній сумі 25708 грн. 78 коп. /а.с. 10-11/.

Проте, при зверненні до центру зайнятості приховав той факт, що в період перебування на обліку в Київському міському центру зайнятості в особі Дарницького районного центру зайнятості в м. Києві на підставі договору від 31.10.2014 року за № 103-35цпу перебував в трудових відносинах з Національною телекомпанією України та за виконану роботу отримував грошові кошти /а.с.15-17/.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 року № 60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення.

В результаті проведенні розслідування страхового випадку, яке було здійснено шляхом обміну інформації між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України, 27.07.2015 року було складено відповідний акт № 1120, в якому зазначено, що ОСОБА_2 в період з 31.10.2014 року згідно договору № 103-35цпу від 31.10.2014 року перебував у цивільно-правових відносинах /а.с. 13-14/.

Тобто, в період перебування на обліку в Київського міського центру зайнятості, відповідач в період часу з 31.10.2014 року по 31.12.2014 року отримував дохід, й не мав права отримувати передбачені законом соціальні послуги та матеріальне забезпечення на випадок безробіття відповідно до ст.ст. 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Наслідком несвоєчасного надання відповідачем інформації про те, що він перебував в трудових відносинах з Національною телекомпанією України й отримував кошти за виконані роботи на час перебування у Дарницькому центрі зайнятості, є отримання ним допомоги по безробіттю на підставі документів, що містять неправдиві відомості, тобто кошти в загальній сумі 25708 грн. 78 коп. отримав від держави неправомірно як недобросовісний набувач.

Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання ним своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Наказом Дарницького районного центру зайнятості № 59 від 19 жовтня 2015 року прийнято рішення про повернення відповідачем отримуваних ним щомісяних кошті по безробіттю в загальній сумі 25708 грн. 78 коп., про що направлено йому письмове повідомлення, яке останній згідно зворотнього повідомлення отримав 26.10.2015 року, проте нині кошти не повернуті /а.с.19/.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 22, 43 Закону України «Про зайнятість населення», керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2, про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Київського міського центру зайнятості, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 47-б заборгованість в розмірі 25708 грн. 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: