Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/1223/17 Головуючий у 1 інстанції Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/778/344/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних.

В позові зазначав, що йому відповідно до договору про відступлення права вимоги від 23.11.2016 року , який був укладений з ОСОБА_6 , перейшло право вимоги за договором позики від 15 грудня 2011 року , укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Оскільки відповідач, незважаючи на наявність судового рішення, зобов'язання за договором не виконує, з урахуванням позовної давності за період з 13.02.2014 року по 13.02.2017 року виникла заборгованість за процентами за користування грошовими коштами в частині неповернутих доларів США в розмірі 311 925,25 гривень, за процентами в частині неповернутих грошових коштів в Євро в розмірі 52052,66 гривень, а всього - 363 977,91 гривень. Також, позивач вважає, що ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити йому 3% річних за прострочення виконання зобов'язань в сумі 18 215, 41 гривень.

Через брак коштів на сплату судового збору, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення процентів в розмірі 181 988,96 гривень та трьох відсотків річних в сумі 9107,70 гривень.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з ОСОБА_3 проценти за користування коштами в розмірі 181 988,96 гривень за період з урахуванням позовної давності з 13.02.2017 року, три відсотки річних в сумі 9107,70 гривень за вказаний період.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 проценти за користування коштами в розмірі 181 988,96 грн., три проценти річних в сумі 9107,70 грн., судовий збір в сумі 1910,96 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати. Ухвалити нове рішення з урахуванням зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних витрат в сумі 147 713,89 грн. та 3% річних - 17 431,35 грн., а загалом - 165 145,24 грн.

15 грудня 2017 року ОСОБА_5 подав до апеляційного суду заяву про відмову від позову у цій справі, просив суд прийняти відмову ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами в розмірі 181 988,96 грн.., три відсотки річних в сумі 9 107,70 грн. визнати нечинним рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2017 року, провадження у цій справі закрити, правові наслідки відмови від позову сторін та закриття у зв'язку із цим провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Крім того, 14 лютого 2018 року ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_4 подав до апеляційного суду заяву про відмову від апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року у цій справі. Заяву обґрунтовує тим, що після відкриття провадження відбулося примирення сторін, у зв'язку з чим позивач ОСОБА_5 подав до Апеляційного суду Запорізької області заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. У зв'язку з цим ОСОБА_3, також вважає за необхідне відмовитися від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши у судовому засіданні вищезазначену заяву ОСОБА_5 про відмову від позову у цій справі, та заяву ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги, пояснення з приводу цих заяв всіх учасників справи, дослідивши зміст заяв та матеріали справи, роз'яснивши сторонам правові наслідки відмови сторони від позову та закриття у зв'язку із цим провадження у цій справі, а також з'ясувавши, що останні сторонам у цій справі відомі та зрозумілі, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що задоволенню підлягає заява ОСОБА_5 про відмову від позову та закриття провадження у справі, оскільки вона була подана раніше ніж заява ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги. Крім того, в своїй заяві про відмову від апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що підставою його відмови від апеляційної скарги є відмова позивача від позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 206 ч. 3 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 3 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

15 грудня 2017 року позивач ОСОБА_5 подав до апеляційного суду заяву (а.с. 94) про відмову від позову у цій справі.

Колегією суддів апеляційного суду перевірено та встановлено, що позивач ОСОБА_5 під час розгляду цієї справи апеляційним судом у своїй вищезазначеній заяві висловив намір вчинити вищезазначені дії (відмовитись від позову у цій справі), та ці дії не суперечать його інтересам.

При вищевикладених обставинах, відмова позивача ОСОБА_5 від його позову у цій справі може бути прийнята апеляційним судом, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року у цій справі визнано нечинним із закриттям провадження у цій справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних, на підставі ст. ст. 206 ч. 3, 374 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Роз'яснивши всім особам, які беруть участь у справі, правові наслідки відмови сторін від їх позовів у цій справі та закриття у зв'язку із цим провадження в останній апеляційним судом, керуючись ст. ст. 206-207, 373, 374 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами в розмірі 181 988,96 грн., три процентів річних в сумі 9 107,70 грн.

Визнати нечинним рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року у цій справі.

Провадження у цій справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: