Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1966/17
№ 2/733/50/18
Рішення

Іменем України

"19" квітня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 36908 гривень 78 копійок. Свої вимоги мотивував тим, що між ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 25 листопада 2010 року, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно вищевказаного договору, відповідач зобов'язаний повернути кредитні кошти згідно з умовами, визначеними цим договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив відсотки відповідно до умов договору, станом на 30 вересня 2017 року заборгованість по даному кредитному договору складає 36908 (тридцять шість тисяч девятсот вісім) гривень 78 копійок, просить стягнути з відповідача дану заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні між ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.34-37) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено кредитний договір № б/н від 25 листопада 2010 року, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-31). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії згідно умов, передбачених договором. У разі виникнення прострочених зобовязань відповідач сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, або штраф, розмір якого встановлюється тарифах (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).

Анкетою-Заявою від 25 листопада 2010 року підтверджується факт того, що відповідач повністю був проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором відповідач ОСОБА_1 порушив умови даного договору, а тому станом на 30 вересня 2017 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 36908 (тридцять шість тисяч девятсот вісім) гривень 78 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту 6579 грн. 82 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 25945 грн. 21 коп., заборгованість за пенею та комісією 2150 грн. 00 коп., а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1733 грн. 75 коп. штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 16 березня 2015 року помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 5431 від 23 березня 2015 року (а.с.51).

Відповідно до повідомлення в.о. завідувача Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 14 квітня 2018 року № 15/02-14 після смерті 16 березня 2015 року ОСОБА_1 спадкова справа не заводилась (а.с.64).

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Судом не здобуто, а представником позивача не надано доказів на підтвердження факту отримання в спадщину спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 спадкового майна. Крім того, останнім не було предявлено документальних доказів на підтвердження наявності майна, яке увійшло до спадкової маси та його вартості.

Судом встановлено, що спадкова справа після померлого 16 березня 2015 року ОСОБА_1 не заводилась та свідоцтво про право на спадщину на майно померлого не видавалось (а.с.64).

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81,141,247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 257, ч.1 ст. 258, п.1 ч.2 ст.258, ч.1 ст.261, ч.5 ст.261, ст.ст. 264, 526, 549-551, 610-611, 625, 1046-1050,1054,1056-1, 1218, 1281-1282ЦК України, Постановою № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш