Справа № 307/3205/18
Провадження № 2/307/1600/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Белоцької О.М., позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_3 вони зареєстрували шлюб 01 лютого 1983 року в Углянській сільській раді, Тячівського району, Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, які є одруженими та проживають окремо. Відповідачка відмовилася від розірвання шлюбу у відділі ДРАЦСу за спільною заявою. Майновий спір відсутній. Причиною розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою стали ті обставини, що відповідачка погано ставиться до позивача, почала нехтувати сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про нього. З її ініціативи між ними завжди виникали сварки. Відповідачка не надає допомогу на лікування позивачу, який є інвалідом III групи та ніде не працює. Даний шлюб носить формальний характер. Примирення з відповідачем неможливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову визнала та пояснила, що на розірвання шлюбу згідна.

Заслухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 1983 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Углянської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, за актовим записом № 4, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2, виданим 01 лютого 1983 року Углянською сільською радою, Тячівського району, Закарпатської області (а.с.3).

Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Згідно положень ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв'язку з визнанням відповідачем позову під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 352 гривні 40 копійок та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 112, 141, 200, 206, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 24, 25, 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 лютого 1983 року та зареєстрований в Углянській сільській раді, Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №4 - розірвати.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області повернути позивачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 22 жовтня 2018 року на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області, розрахунковий рахунок 7248, МФО899998, за квитанцією № 11СЕ22171С від 22 жовтня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок (Триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканка АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2018 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.