Справа № 182/1270/18
Провадження № 2/0182/1763/2018
У Х В А Л А

Іменем України

02.03.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Суддя, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, упозовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на квартиру №29, що розташована у буд.6 по вул.Калініна в м.Докучаєвськ Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 22 березня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 березня 2015 року померла його мати ОСОБА_2, яка на момент смерті була зареєстровано та мешкала за адресою: АДРЕСА_1, що є територією проведення антитерористичної операції.

За життя померла розпорядилась належним їй майном та склала заповіт, яким вищевказану квартиру заповідала позивачу, інших спадкоємців не має, а тому з метою успадкування квартири №29, розташованої в житловому будинку №6 по вул.Калініна в м.Докучаєвськ Донецької області він звернувся до нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, листом №265/02-31 від 29 січня 2018 року йому було відмовлено в оформлені спадщини, з причини, що ним було пропущено шестимісячний строк для подання заяви, а також відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даними вимогами. При цьому, посилається ст.9,11 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", яким передбачено, що, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована території, місцем відкриття спадщини є місце подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, що в свою чергу до уваги судом не приймається, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред"являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Як вбачається з позову, предметом спору є визнання права власності на квартиру №29, розташовану в житловому будинку №6 по вул.Калініна в м.Докучаєвськ Донецької області.

Відповідно до п.42 Постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», згідно з правилами статті 1220 ЦК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 та ч.2 ст.1221 ЦК.

В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (це положення було доповнено Законом від 12.02.2015 № 189-VІІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» , який набув чинності 04 березня 2015 року ).

Зокрема, питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, було врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до вказаних норм, у разі якщо, останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, або якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на тимчасово окупованій території або населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Таким чином, при наявності вищезазначених умов, місцем відкриття спадщини визнається місце подання першої заяви в установленому законом порядку будь-якому нотаріусу на всій території України.

Однак, відповідно до п.п. 1.2.,1.14, 2.1 п. 2 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", при зверненні спадкоємця у зв"язку з відкриттям спадщини нотаріус з"ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз"яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Спадкова справа заводиться нотаріусом на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

При цьому, слід зазначити, що в перелік територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами та доповненнями згідно із розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 № 128-р, від 05 травня 2015 № 428-р., який є необхідним для перевірки дотримання умов, на підставі яких місце відкриття спадщини визначається на підставі ч.2 ст. 1221 Цивільного кодексу України, а саме: чи відноситься населений пункт, де мало останнє місце проживання спадкодавця, або якщо місце проживання спадкодавця невідоме, чи знаходиться нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна на територіях визначених вказаним розпорядженням.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальна підсудність справ Докучаєвського міського суду Донецької області визначено за Пологівським районним суд Запорізької області.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Тому, належними відповідачами у спорах про визнання права власності, є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 185 ЦПК України, в редакції від 15 грудня 2017 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 258 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3