пр. № 6/759/81/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

за участю представника боржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року задоволено позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 55437,41 дол. США та пені в розмірі 59414,64 грн.. Рішення набрало законної сили.

08.09. 2016 року Святошинським районним судом м. Києва на підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 759/13064/15-ц.

Постановою від 09 жовтня 2016 року державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 54836922 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 55437,41 дол. США та пені в розмірі 59414,64 грн. та судового збору у сумі 1827 грн.

ОСОБА_2 звернувся із заявою, яка надійшла до суду 27.11. 2017 року, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначає, що виконавчий документ не відповідає ст.ст. 368 та 369 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України в редакції 2004 року, яка діяла на час видачі виконавчого листа, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України в редакції 2017 року передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов"язок боржника відсутній повністю чи частково у зв"язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, за змістом вищевикладених норм, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не залежить від обставин, вказаних у заяві боржника, а підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, перелічені в ч.2 ст. 432 ЦПК України. До переліку вказаних обставин не віднесено невідповідність виконавчого документа вимогам ст.ст. 368 та 369 ЦПК України в редакції 2004 року.

Посилання заявника на невідповідність виконавчого листа, вимогам, що пред"являються до виконавчого документа, не є правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а є підставою для вирішення питання про наявність правових підстав для відкриття виконавчого провадження або для вирішення питання про наявність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За таких підстав, в задоволенні вищевказаної заяви ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Сенько М.Ф.