ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2365/18
Провадження №2/477/996/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_2 до Галицинівської обєднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, померлого 17 січня 2007 року, надавши 6-ть місяців з дня набрання рішенням суду законної сили часу подачі такої заяви.

Позивач вказує, що її батько ОСОБА_3 проживав сам у ІНФОРМАЦІЯ_1. У 85-ти річному віці він вже не міг сам себе обходити, тому вона забрала батька до себе в Хмельницьку область, де доглядала його до смерті та після смерті провела його поховання. Втім місцем відкриття спадщини є місце проживання спадкодавця, а юридично, це є зареєстроване його місце проживання. На час смерті її батько був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, тому заяву про прийняття спадщини мала подати до нотаріальної контори, що здійснює обслуговування Вітовського району Миколаївської області. Через віддаленість її проживання (Хмельницька область), перебування на її утриманні дитини-інваліда, яка потребує постійного стороннього догляду, вона не змогла вчасно скористатись юридичними послугами та зясувати всі обставини прийняття спадщини. Вказані обставини просить визнати поважними та надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги своєї довірительки підтримала.

Відповідач Галицинівська обєднана територіальна громада Вітовського району Миколаївської області подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника вказаної обєднаної територіальної громади, при прийнятті рішення поросила врахувати визнання позову відповідачем в повному обсязі.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч. 3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у звязку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, технічний запис судового процесу не здійснювався, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ №050684, ОСОБА_3 помер 19 січня 2007 року в с.Правдівка Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с. 9).

Право закликання позивача до спадкування як спадкоємця першої черги, зокрема як доньки померлого ОСОБА_3 підтверджено копію свідоцтва про її (позивача) народження ІІ-МИ №326493 та свідоцтва про шлюб ВВ-ЖД №304858(а.с. 14-15).

Окрім того, відповідно до копії заповіту від 22 грудня 2005 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт на користь ОСОБА_2 стосовно всього належного йому на час смерті майна (а.с. 8).

Згідно відомостей Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 04.10.2018 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 20), отже спадкові відносини не вичерпано.

Підстави звернення позивача до суду із цим позовом підтверджуються відмовою нотаріуса від 24.09.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у звязку із пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем, який не проживав зі спадкодавцем на час смерті та не є таким, що прийняв спадщину (а.с. 16).

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 (1.13) місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо).

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

За наведеного вище, місцем відкриття спадщини, згідно положень ст.1221 ЦК України, положень вище вказаної Інструкції, місцем відкриття спадщини фактичне є останнє зареєстроване місце проживання спадкодавця.

Згідно довідки Галицинівської обєднаної територіальної громади від 11.12.2017 року, на час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Отже заяву про прийняття спадщини позивачці слід було подати до нотаріальної контори по Вітовському районного нотаріальному округу Миколаївської області.

Як вказує позивач ОСОБА_2 та слідує з поданих нею документів, остання проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4, 7). На її утриманні також перебуває дитина-інвалід, яка потребує постійного стороннього догляду, що перешкодило їй вчасно звернутися за правовою консультацією та вчасно, у передбачений законом строк, подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1272 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.2-3 ст. 1272 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зазначені позивачем обставини та докази, надані на їх підтвердження, суд вважає доведеними позивачем поважність причин, що викликали для неї істотні труднощі у поданні до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а тому необхідним захист її спадкових прав, та спосіб про який вона просить, відповідає такому захисту.

Проте, враховуючи обставини, що викликали пропуск цього строку, враховуючи, що позивачем не зазначено обставин, які зумовлюють необхідність визначення значної тривалості строку подання заяви до нотаріуса на сьогоднішній день та доказів щодо цього, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає достатнім для здійснення позивачем, передбачених законом процедур з подачі відповідної заяви, термін у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 19 січня 2007 року, задовольнити.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті батька ОСОБА_3, померлого 19 січня 2007 року (свідоцтво про смерть 1-БВ №050684), протягом трьох місяців з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова