Справа № 444/2762/18
Провадження № 2/444/1216/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

22 листопада 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Скрипника, 2/2) до ОСОБА_2 (місце проживання: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Гагаріна, 22/11) про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області вона з відповідачем зареєструвала шлюб. За час подружнього життя у них народилрся троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. За час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникали непорозуміння, які були спровоковані відповідачем. Відповідач не працює, інтересами сім"ї не цікавиться, по господарству не допомагає, що негативно впливає на їхню сім"ю. Вони на даний час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Після цього нею було прийняте рішення про те, щоб звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. На даний час позивачка переконана, що шлюб між ними є помилковим, тому просить не надавати терміну для примирення. Вважає, що сім"я остаточно розпалася і зберегти її неможливо, подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, вона втратила до нього почуття любові, поваги і розуміння. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 28.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 129. Судовий збір просить стягнути з відповідача та прізвище після розірвання шлюбу просить залишити "Марко".

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Інших клопотань не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, ОСОБА_2, проживає та зареєстрований за адресою: 80300, м. Жовква, вул. Гагаріна, 22/11 із 13.12.1996 року. За цією адресою відповідачеві двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду. Однак, відповідно до довідок Укрпошти, причиною повернення зазначено "інші причини, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення" та "тимчасово не проживає". Від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про місце його перебування, місцезнаходження, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Від так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання повторно без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 28.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 28.10.2005 року зроблено відповідний актовий запис № 129, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії № 024005.

Із копій свідоцтв про народження ОСОБА_3, 26.04.2010 року нвродження, серії 1-СГ № 238308, ОСОБА_4, 21.12.2012 року, серії І-СГ № 355696, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що позивачка та відповідач є їхніми батьками.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникали якісь непорозуміння, які були спровоковані відповідачем. Відповідач ніде не працює, інтересами сім"ї не цікавиться, по господарству не допомагає, що негативно впливає на їхню сім"ю. Вони на даний час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Позивачка переконана, що шлюб між ними є помилковим, тому просить не надавати терміну для примирення. Вважає, що сім"я остаточно розпалася і зберегти її неможливо, подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, вона втратила до нього почуття любові, поваги і розуміння.

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивачки про залишення їй прізвища, зміненого нею у зв"язку із реєстрацією шлюбу "Марко" підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. А тому позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та Марко (дошлюбне прізвище - Завадка) ОСОБА_6, який зареєстровано 28.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 129

Залишити ОСОБА_1 прізвище, змінене нею у зв"язку із реєстрацією шлюбу "Марко".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Гагаріна, 22/11, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Скрипника, 2/2, ІПН НОМЕР_3, НОМЕР_4) документально підтверджені судові витрати, а саме, сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ясиновський Р. Б.