Справа № 539/2592/18
Провадження № 2/539/1020/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди. Вказує на те, що 25.07.2018 року до її господарства з адресою: Полтавська область, Лубенський район, с.Засулля, вул. Наливайка, 66, прибула комісія виконкому Засульської сільської ради на чолі з ОСОБА_5, для вирішення земельного конфлікту з відповідачем. Під час розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_3 останній висловився на її адресою нецензурною лайкою (двічі сказав слово «проститутка»), крім того, вказав на те, що працюючи в ощадкасі ОСОБА_1 викрадала у людей гроші, при цьому продемонстрував застосований нею механізм.

Вказала, що протиправними діями відповідача в порушення вимог ст.297 ЦК України була принижена її честь в звязку з чим їй заподіяно моральної шкоди на суму 20 000 грн 00 коп., яку і просить стягнути з відповідача.

У відзиві на позов ОСОБА_3 заперечив факт поширення неправдивої інформації.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову. Відповідач та його представник проти задоволенні позову заперечили.

Дослідивши надані матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.32 Конституції України та ст.277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом з тим за змістом зазначеного законодавства кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Судом встановлено, що 25.07.2018 року до господарства позивача з адресою: Полтавська область, Лубенський район, с.Засулля, вул. Наливайка, 66, прибула комісія виконкому Засульської сільської ради на чолі з ОСОБА_5, для вирішення земельного конфлікту з відповідачем.

Позивач стверджує, що під час розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_3 останній висловився на її адресою нецензурною лайкою (двічі сказав слово «проститутка»), крім того, вказав на те, що працюючи в ощадкасі ОСОБА_1 викрадала у людей гроші, продемонстрував застосований нею механізм. Таким чином відповідач поширив неправдиву інформацію, тобто довів її до відома ОСОБА_5 та інших членів комісії, шляхом публічного виступу.

Відповідач категорично заперечив зазначений факт.

В судовому засіданні дослідженні наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що дійсно 25.07.2018 року прибув до господарства ОСОБА_1 для вирішення її земельного конфлікту з ОСОБА_3 На місці, розібравшись в ситуації, зробив зауваження ОСОБА_3, після чого пішов до автомобіля. Підійшовши до автомобіля почув, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла словесна сварка, під час якої останній вживав нецензурну лексику, яка адресувалася безпосередньо ОСОБА_1, і не доводилася спеціально членам комісії.

Також в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначили, що не були безпосередніми учасниками сварки, а деякі обставини сварки їм повідомила ОСОБА_6

Таким чином, суд відхиляє вказані показання свідків.

Інші докази суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що надані суду докази (показання свідка ОСОБА_5І.) не доводять наявність юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення цього позову.

Таким чином позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4-13,174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2) про захист честі та гідності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_8