П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області у складі :

головуючого - Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року в справі № 562/1112/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухваленого під головуванням судді Мички І.М. в приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області, повний текст якого складено 20.10.2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

29 березня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Здолбунівський районний суд з позовною заявою, в якій вказувало, що 19 квітня 2012 року ОСОБА_1 було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку і письмово підтверджено свою згоду із тим, що дана заява разом із «Умовами та правалами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджені наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на сайті позивача, складають договір, відповідно до якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку, в розмірі 2000 грн., зі сплатою відстотків за користуванням кредитом, в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/140/2018 Головуючий у 1 інстанції : Мичка І.М. Доповідач : Григоренко М.П.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по вищевказаному договору, станом на 31 січня 2017 року, у останнього утворилась заборгованість, в загальному розмірі 24510.10 грн., яка складається:

-заборгованість за тілом кредиту - 1334.58 грн;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 18232,18 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією - 3300,00 грн.,

-штрафи, нараховані відповідно до п. 2.11.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 1143,34 грн. (процентна складова),

а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути із боржника вказану суму заборгованості на його користь, а також понесені судові витрати по справі.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи вказане рішення незаконним, ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заявленого позову, оскільки наявність виконавчого напису, за відсутності реального виконання боржником своїх зобов'язань, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін та не позбавляє кредитора права на судовий захист.

Саме по собі вчинення виконавчого напису, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов'язальних правовідносин між сторонами договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту.

Вважає, що позивач мав право на звернення до суду з даним позовом, який повинен бути розглянутий судом незалежно від інших заходів, які здійснюються ним для погашення заборгованості.

На теперішній час відповідач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (справа № 562/3769/17).

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог у зв'язку з вчиненням виконавчого напису.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а судові витрати покласти на відповідача.

Будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, учасники справи не прибули в судове засідання апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Положеннями частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково за результатами апеляційного розгляду справи та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На розсуд колегії суддів, рішення Здолбунівського районного суду від 20 жовтня 2017 року підлягає скасуванню, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Відмовляючи ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову до ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість за кредитним договором вже стягується із останньої в межах виконавчого провадження, відкритого 24 липня 2017 року на виконання виконавчого напису, вчиненого 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором, в сумі 21182,26 грн.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Частиною 1 статті 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 29 березня 2017 року.

З долучених до матерілів справи відповідачем документів (а.с. 64-67), вбачається, що 24 липня 2017 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором, в сумі 21182,26 грн.

Відповідно до положень частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Із змісту заперечень представника відповідача - адвоката ОСОБА_3 на заявлений позов, поданих до Здолбунівського районного суду 01 серпня 2017 року (а.с. 56), слідує, що ОСОБА_1 не погоджувалась із розміром її заборгованості по кредиту, на стягненні якої наполяв позивач, подавши свій позов 29 березня 2017 року, а тому, на переконання колегії суддів, дана обставина свідчить про те, що на момент вчинення нотаріусом вищевказаного виконавчого напису у останнього були відсутні достатні дані, які б вказували на те, що заборгованість по кредитному договору, укладеного із ОСОБА_1, є безспірною.

Маючи на день ухвалення оскаржуваного рішення безперечні дані про те, що відповідач не погоджуєтся із визначеним ПАТ КБ "Приватбанк" розміром заборгованості по кредитному договору, що може мати наслідком визнання виконавчого напису, вчиненого 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором, в сумі 21182,26 грн., таким, що не підлягає виконананню, суд першої інстанції своїм рішенням фактично позбавив можливості позивача захистити свої права та інтересси, які виникли на підставі договору, укладеного із позивачем.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на те, що позивач звернувся із своїм позовом до суду більше ніж за місяць до вчинення виконачого напису, а тому при вирішенні даної цивільної справи суд першої інстанції мав перевіряти підставність заявлених ПАТ КБ "Приватбанк" вимог саме на день подання позову, а не в процесі його розгляду.

Також, отримавши дані про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом після відкриття провадження у даній справі, на думку колегії суддів, суд першої інстанції мав би окремо уточнити у позивача його наміри щодо остаточного вибору способу захисту своїх прав, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору, але ним цього зроблено не було.

Частиною 1 і 2 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31 січня 2017 року, у останнього утворилась заборгованість, в загальному розмірі 24510.10 грн., яка складається:

-заборгованість за тілом кредиту - 1334.58 грн;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 18232,18 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією - 3300,00 грн.,

-штрафи, нараховані відповідно до п. 2.11.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 1905,96 грн. (процентна складова).

Будь-яких доказів щодо того, що ПАТ КБ „ПриватБанк" нараховував плату за користування кредитними коштами та штрафні санкції не у відповідності до укладеного договору, відповідач не надав.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за тілом кредиту - 1334.58 грн; по відсоткам за користування кредитом - 18232,18 грн.; штрафів, нарахованих відповідно до п. 2.11.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки здобутими по справі доказами повністю доведено наявність у відповідача такої заборгованості по кредитном договору.

В той же час, позовні вимоги позивача про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості по пені та комісії, в розмірі 3300 грн., задоволенню не підлягають, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, а саме, пеня це є санкція за порушення зобов'язання, а комісія це є плата, яка підлягає сплаті у певних випадках, які передбачені умовами укладеного договору, а тому ПАТ КБ „ПриватБанк" повинен був окремо вказати у своєму розрахунку, як розмір комісії, так і розмір нарахованої пені, однак ним цього зроблено не було.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року скасувати.

Позов ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути із останньої на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 19 квітня 2012 року, розмір якої станом на 31 січня 2017 року становить 21210 грн. 10 коп. і складається:

-заборгованість за тілом кредиту - 1334.58 грн;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 18232,18 грн.;

-штрафи, нараховані відповідно до п. 2.11.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 1143,34 грн. (процентна складова).

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" із ОСОБА_1 3024 грн., в рахунок відшкодування судового збору за подання позову та апеляційної скарги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину, з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27.02.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

С.С. Шимків