Справа № 405/6008/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором позики від 03.06.2016 року у розмірі 24 579,74 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 736,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір позики 03.06.2016 року, за умовами якого ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 позику в сумі 3 488 грн., строком до 03.12.2016 року. Підтвердженням факту отримання ОСОБА_4 коштів по договору є розписка, написана нею власноручно.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_4, що виникають з договору позики від 03.06.2016 року було укладено договір поруки № 1-П від 03.06.2016 року, за яким ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_4 по договору позики від 03.06.2016 року. За умовами договору поруки ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобовязанням ОСОБА_4, які виникають з умов договору позики від 03.06.2016 року в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених договором позики від 03.06.2016 року.

21.08.2018 року між ОСОБА_5 та ним було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно п.п. 1.1. та 1.2 якого ОСОБА_5 (первісний кредитор) передав йому (новий кредитор), а він прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором за договором позики від 03.06.2016 року, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_4 та договором поруки № 1-П від 03.06.2016 року, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_3

Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме він набув статусу нового кредитора (стягувача) за договором позики від 03.06.2016 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_4, та одержав право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника та поручителя належного виконання всіх зобовязань за договором позики від 03.06.2016 року, про що 22.08.2018 року листами було повідомлено відповідачів.

На даний час відповідач ОСОБА_4 зобовязання за договором позики від 03.06.2016 року не виконала, у визначений строк кошти в повному обсязі не повернула. Всього відповідачем було повернено кошти в розмірі 2 242,26 грн.

Пунктом 6.3 Договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Станом на 28.08.2018 року (дата написання позову) заборгованість ОСОБА_4, і відповідно ОСОБА_3 перед ним становить 24 579,74 грн., з яких: 1 245,74 грн. сума позики; 23 334 грн. пеня.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 03.06.2016 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) було укладено договір позики, згідно умов якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 3 488 грн. (сума позики), що еквівалентно 139,24 дол. США за офіційним курсом (25,05 грн./долар США) Національного банку України (а.с.5).

Пунктом 2.2. договору позики визначено, що зазначену вище суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 03 грудня 2016 року згідно Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 6.3 договору позики якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, та штраф у розмірі 60 відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

На підтвердження факту передачі грошей у розмірі 3 488 грн. позичальник ОСОБА_4 видала позикодавцеві ОСОБА_6 розписку від 03.06.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

03.06.2016 року між ОСОБА_5 (позикодавець), ОСОБА_4 (позичальник) та ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір поруки № 1-П, у відповідності до умов якого сторони договору визначають, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання відповідати перед позикодавцем по зобовязанням боржника, а також за будь якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 03.06.2016 року, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, укладеного між позикодавцем і боржником, в повному обсязі, в тому числі за виконання: а) зобовязань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики; б) зобовязань боржника (нового боржника) по сплаті пені, штрафів та інших зобовязань, що виникають з умов договору позики ( а.с. 8).

Згідно п. 3.1 договору позики сторони встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником, взятих на себе зобовязань по договору позики, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем на всю суму заборгованості, визначену позикодавцем на дату подання позовної заяви, у відповідності до ст. 544 ЦК України.

21.07.2017 року ОСОБА_5 було направлено відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вимоги про погашення заборгованості за договором позики згідно договору поруки (а.с. 9, 10).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

21.08.2018 року між ОСОБА_5 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги у повному обсязі, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором позики від 03.06.2016 року, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_4 ( а.с. 11).

Згідно п. 1.2 вказаного договору за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основним договором, а також до нового кредитора переходять права, які забезпечують виконання вимоги кредитора, а саме порука ОСОБА_3, згідно Договору поруки № 1-П від 03.06.2016 року.

Про заміну кредитора у вищевказаних зобовязаннях відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були повідомлені первісним кредитором ОСОБА_5 у письмовій формі, що підтверджується відповідними листами (а.с. 12).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем ОСОБА_1, станом на 28.08.2018 року заборгованість відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 становить 24 579,74 грн., з яких: 1 245,74 грн. сума позики; 23 334 грн. пеня ( а.с. 13).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором позики не виконала, а відповідач ОСОБА_3 виступає поручителем за даним зобов'язанням, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 368,20 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03.06.2016 року у розмірі 24 579,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі у розмірі 368,20 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), прож. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2), прож. ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_3), прож. ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко