Справа № 199/8044/17
14.02.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г.
секретарі Шеленок С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс», треті особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про захист права власності, звільнення майна з-під арешту,
У листопаді 2017 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Фінанс», треті особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про захист права власності, звільнення майна з-під арешту.
В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 28.03.2014 року між нею та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» був укладений договір Лізингу № 009329, відповідно до якого відповідач зобовязувався придбати, зареєструвати та передати у користування позивача транспортний засіб, а позивач сплатити передбачені договором лізингові платежі.
Актом приймання-передачі товару від 15 березня 2017 року за довго ром фінансового лізингу від 28.03.2014 року сторони підтвердили, що ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» не має жодних претензій до позивача, тобто визнає повну сплату належних до оплат лізингових платежів.
Позивач вказує, що вона на правовій підставі придбала автомобіль, сплативши за нього в повному обсязі суму грошових коштів та накладення арешту на її майно за боргами відповідача, порушує її права власності на це майно.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача, треті особи в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки судові не повідомили.
Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2014 року між ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір Лізингу № 009329, відповідно до якого відповідач зобовязувався придбати, зареєструвати та передати у користування позивача транспортний засіб, а позивач сплатити передбачені договором лізингові платежі.
Починаючи з 28 березня 2014 року позивач належним чином виконувала свої зобовязання за договором лізингу та 30 серпня 2016 року ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» уклала з позивачем додаткову угоду до договору, відповідно до якої відповідач надав позивачу право здійснити достроково сплату всіх лізингових платежів до закінчення дії договору.
На виконання умов додаткової угоди, позивач в повному обсязі сплатила суму лізингових платежів, викупивши вказаний вище автомобіль.
Актом приймання-передачі товару від 15 березня 2017 року за договором фінансового лізингу від 28.03.2014 року сторони підтвердили, що ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» не має жодних претензій , тобто визнає повну сплату позивачем належних до оплат лізингових платежів та укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу.
Відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.
Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд його може визнати дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 28 березня 2014 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» та ОСОБА_1 нотаріально посвідчено не було, проте позивачем відбулося повне виконання договору шляхом сплати лізингових платежів та укладенням в простій письмовій формі договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 220, 321, 391, 799, 806 ЦК України, ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс», треті особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про захист права власності, звільнення майна з-під арешту, задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Фінанс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1540, 0 грн та за подачу заяви про забезпечення позову 324.0 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О ОСОБА_4