Справа № 2/593/139/2018
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Бережанський районний суд Тернопільської області

"11" квітня 2018 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2. В обґрунтування позову зазначила, що 09 липня 2016 року уклала шлюб із ОСОБА_2, який зареєстровано Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №66. Від даного шлюбу у них 08 січня 2017 року народився син ОСОБА_3. Із відповідачем життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, поваги та несумісності характерів. Зазначила що протягом останніх шести місяців вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, а їхій шлюб залишається формальністю, вважає, що його розірвання буде відповідати її інтересам. За таких обставин просить розірвати шлюб із відповідачем.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у її відсутність, прізвище на дошлюбне не міняти, судові витрати залишити за нею, а також не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, заочно, просить врахувати пояснення, надані нею у підготовчому судовому засіданні. Так, у підготовчому судовому засіданні позивачка в обгрунтуванння заявлених вимог пояснила, що з часу одруження відповідач безпідставно звинувачує її в подружній зраді, кілька разів з цього приводу вчиняв щодо неї фізичне насильство, бо бачив як вона спілкувалася з іншим чоловіком в мережі Інтернет, неодноразово відповідач покидав їх дім на тривалий час без повідомлення причин такого вчинку, вона перестала відчувати до нього любов і повагу, між ними постійно виникають сварки та суперечки, з грудня 2017 року вони проживають окремо. Вважає, що їх сім»я перестала існувати, розірвання шлюбу дасть їй впевненість, що відповідач не зможе приходити до неї.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим належним чином про слухання справи, у підготовчому судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, пояснив, що підозрював і звинувачував дружину у подружній зраді, з цього приводу між ними була сварка, під час якої дійсно мало місце взаємне заподіяння фізичного насильства, як з його боку, так і з сторони дружини. Також повідомив, що позивачка не поважає його як чоловіка, насміхається над ним, між ними постійно мають місце сварки, і хоча він продовжує її любити, не хоче щоб дитина була свідком цих конфліктів, тому й проживає окремо.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року вирішено розглядати справу заочно.

Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, висловлену у підготовчому судовому засіданні, взявши до уваги визнання відповідачем позову у підготовчому судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягай повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно зч. 1 ст. 110 Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 109 Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено, що сторони перебувають у неприязних відносинах, більше як півроку проживають окремо й шлюбних стосунків не підтримують, їх сім'я фактично перестала існувати, перебування у шлюбі носить формальний характер, сторони не бажають перебувати у шлюбі, втратили почуття любові й поваги один до одного.

Отже, суд прийшов до висновку, що сімя сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст.112, 114 Сімейного Кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 09 липня 2016 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №66.

Прізвище позивачки залишити без змін.

Судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок залишити за позивачкою ОСОБА_1.

Рішення суду, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Тернопільської області.

У відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення суду виготовлено 13 квітня 2018 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4