Єдиний унікальний номер 237/1183/17 Номер провадження 22-ц/775/228/2018
Головуючий у 1 інстанції Сенаторов В.А.
Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.

за участі секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №237/1183/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Курахівської міської ради в Мар`їнському районі Донецької області про виключення запису про ОСОБА_2 як батька з актового запису про народження дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 грудня 2017 року (суддя Сенаторов В.А.), ухваленого в приміщенні суду в м. Курахове Донецької області, повний текст виготовлено 13 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, в обґрунтування якого послалась на те, що вона з 12 березня 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 02 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано. 08 травня 2012 року народилася ОСОБА_3 батьком якої є відповідач, батьківство останній визнав. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, допомоги, яку надає відповідач, не вистачає для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дітей. Відповідач на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, отже, на думку позивача, він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дітей, в обґрунтування якого послався на те, що у нього є сумніви щодо його батьківства, оскільки його колишня дружина ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу та після його розірвання мала інтимні стосунки з іншим чоловіком. Просить суд виключити запис про нього як батька неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з актового запису про їх народження.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 15 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Курахівської міської ради в Мар'їнському районі Донецької області про виключення ОСОБА_2 як батька з актових записів про народження дітей відмовлено.

З зазначеним рішенням суду не погодився відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судута ухвалити нове через невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей підлягають стягненню з грудня 2017 року, оскільки саме з цієї дати він припинив надавати допомогу на їх утримання; суд не взяв до уваги наявність у нього (скаржника) на утриманні непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги з його боку.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, які приймали участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити рішення суду без змін.

Третя особа за зустрічним позовом в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 165).

Згідно ч.3.ст.3 ЦПК України (в редакції з 15 грудня 2017 року), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)ОСОБА_1, відповідачаза первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області 12 березня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 19, який рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 02 листопада 2010 року розірвано (а.с. 8).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 14 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народився ОСОБА_5, актовий запис № 137. Батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 17 травня 2012 року виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецькій області, 08 травня 2012 року народилася ОСОБА_3, актовий запис № 73. Батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мешкають разом з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Міська служба єдиного замовника» № 770 від 23 лютого 2017 року (а.с. 13).

З довідки про доходи № 21, виданої ТОВ «ДТЕК «Східенерго» вбачається, що ОСОБА_1 працює у ДТЕК Курахівська ТЕС, загальна сума доходу за період з 01 серпня 2016 року по 31 січня 2017 без урахування аліментів становить 34 660,5 гривень (а.с. 12).

Згідно висновку експерта № 342 молекулярно-генетичної експертизи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народжених громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6. Вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с. 65-69).

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дітей, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів відсутності кровного споріднення між позивачем за зустрічним позовом та неповнолітніми дітьми.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) ОСОБА_2 рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог є правильними та ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясувавши обставин справи та застосувавши норм чинного законодавства, дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей з 15 березня 2017 року, - дати пред'явлення позову.

Доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення з відповідача аліментів з часу припинення надання допомоги на утримання дітей, а не з дня пред`явлення позову є необґрунтованими, оскільки суперечать ст. 191 СК України.

Матеріали справи на час розгляду справи в суді першої інстанції не містили доказів на підтвердження наявності у відповідача за первісним позовом інших дітей, непрацездатних батьків, тому визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд з урахуванням положень ст. 182 СК України, визначив розмір аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, що, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей.

Доводи апеляційної скарги суду в цій частині є неспроможними.

Колегія суддів не приймає на стадії апеляційного розгляду у якості доказів, долучені скаржником до апеляційної скарги документи, які на його думку, підтверджують наявність на його утриманні непрацездатних батьків (копії пенсійних посвідчень, епікризу, виписку з медичної карти), оскільки відповідачем за первісним позовом не наведено поважності причин неподання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього (ст. 367 ЦПК України).

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що у випадках передбачених СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів.

Між тим, рішення суду першої інстанції в частини визначеного ним мінімального розміру аліментів слід змінити через неправильне застосування судом норми матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 4 ч.1, ч.4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), який набрав чинності 08.07.2017, тобто до ухвалення оскаржуваного рішення, внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції, визначаючи мінімальний розмір аліментів на одну дитину у розмірі не меншому ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, не врахував діючу на час ухвалення рішення редакцію ч.2 ст. 182 СК України, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду зі стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 грудня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 15 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: І.О. Дундар

О.І. Корчиста