Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-о-77/11 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 72 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Талько О.Б.

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2011 року під головуванням судді Заполовської Т.Г.

у справі №2-0-77/11 за заявою Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в:

Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати спадщину ОСОБА_4 відумерлою. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 10.05.2001 року померла ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилася невитребувана земельна ділянка частка (пай) на землях реформованого КСП «Граніт» загальною площею 3,45 га. Спадкоємців ОСОБА_4 немає, спадкова справа після смерті померлої не заводилась, заповітів від її імені посвідчено не було. А тому вважав, що є всі підстави щодо передачі спадкової земельної ділянки у власність територіальної громади в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2011 року заяву задоволено. Визнано спадщину громадянки ОСОБА_4 - земельну частку (пай) площею 3,45 га. в умовних кадастрових гектарах на землях реформованого КСП «Граніт», розташованої на території с.Токарів Новоград-Волинського району, вартістю 50739 грн., відумерлою. Вказану земельну частку (пай) передано територіальній громаді с.Токарів в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2017 року відновлено судове провадження по вказаній справі, яке було знищене відповідно до акта №1 від 31.03.2017 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, що не підлягають подальшому зберіганню у Новоград-Волинському міськрайонному суді.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обовязки, порушує питання про скасування зазначеного рішення суду з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, оскаржуване рішення суперечить нормам матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що суд при вирішенні справи належним чином не перевірив та не встановив тих обставин, що вона є спадкоємницею за законом після смерті померлої матері ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем. На думку апелянта, суд, ухвалюючи рішення та задовольняючи заяву прокурора, обмежився лише довідкою, виданою Токарівською сільською радою від 07.11.2008 року за №781, у звязку з чим неповно дослідив обставини справи та не дав належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що спадкове майно, а саме земельна частка (пай) в розмірі 3,45 га., яка належала ОСОБА_4, померлій 10.05.2001 року, є відумерлою, оскільки з часу відкриття спадщини минуло дев»ять років та спадщина на це майно не прийнята в установленому законом порядку.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Токарів, Новоград-Волинського району, померла 10.05.2001 року (смерть зареєстровано 11.05.2001 року виконкомом Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис №6).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,45 га., що розташована в с.Токарів, Новоград-Волинського району.

Згідно з довідкою, виданою управлінням Держкомзему в Новоград-Волинському районі №56 від 11.02.2011 року, 30.12.1999 року ОСОБА_4 було видано сертифікат серії ЖТ №0297347 на право на земельну частку (пай) площею 3,45 га. в умовних кадастрових гектарах на землях реформованого КСП «Граніт», на підставі рішення Новоград-Волинської РДА від 22.12.1999 року за №355. Вартість земельної частки (пай) з урахуванням коефіцієнту індексації 1,0 за 2010 рік становить 50739 грн. (а.с.14).

Вирішуючи спір, суд керувався положеннями Цивільного Кодексу в редакції 2004 року. Проте, зазначений закон спірних правовідносин не регулює, оскільки положення ст.1277 ЦК застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Згідно зі ст.525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Статтею 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 5 ч.1 ст. 555 ЦК УРСР визначалося, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважалося, що спадщина переходить до держави.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України N18/5 від 14.06.94 р., чинній на час виникнення вказаних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу (1540-06). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

В даному випадку довідкою виконавчого комітету Токарівської сільської ради від 08.12.2017 року №08 підтверджено, що ОСОБА_4, яка померла 10.05.2001 року, на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Леніна) №27,Новоград-Волинського району. Разом з нею не менше шести місяців до дня смерті, а також на момент смерті проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 онук та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 онука (а.с.15).

А тому, ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до п.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем.

Суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не перевірив наявність спадкоємців за законом після померлої не лише за фактом звернення до нотаріальної контори, а й за фактичним проживанням спадкодавця із спадкоємцями, не залучив їх до участі в справі, та не маючи належних доказів неприйняття ними спадщини, послався на докази, що не підтверджують обставини неприйняття спадщини, яку визнав відумерлою.

Указані порушення не може усунути апеляційний суд в силу наданих ЦПК України повноважень.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до нотаріуса Новоград-Волинського районного округу ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 10.05.2001 року. Проте, 16.02.2017 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутнє документальне підтвердження зміни прізвища спадкодавця з «Рижук» на «Козачук».

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2017 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 10.05.2001 року, та визнано судом, що остання є матірю ОСОБА_3 (а.с.13).

Отже, справу вирішено без участі ОСОБА_3 та ухвалено судове рішення, яким зачіпаються її права та інтереси щодо спірного спадкового майна, що в силу ст.376 ЦПК є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення із постановленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2011 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити у задоволенні заяви Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 22.02.2018 РОКУ.