Справа пр. №2/756/2448/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, безпідставно виплачених за допомогою по безробіттю, -
Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, безпідставно виплачених за допомогою по безробіттю.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 16 вересня 2014 року відповідачу надано статус безробітної, а з 23 вересня 2014 року по 11 вересня 2016 року ОСОБА_2 було призначено допомогу по безробіттю. З 01 квітня 2015 року відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з працевлаштуванням безробітного. Також позивач вказав, що 28 квітня 2016 року ОСОБА_2 подала до Оболонського районного центру зайнятості заяву про надання їй статусу безробітної. Відповідачу було надано статус безробітного з 28 квітня 2016 року, а з 05 травня 2016 року по 13 вересня 2016 року їй призначено допомогу по безробіттю. З 14 вересня 2016 року припинена реєстрація ОСОБА_2 як безробітної у зв'язку з досягненням нею пенсійного віку.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198 (далі - Порядок).
16 вересня 2014 року відповідач звернулася до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання їй статусу безробітної (а. с. 7-9).
Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, яка була чинна на момент надання відповідачеві статусу безробітної) та п. 5 Порядку статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
ОСОБА_2 було надано статус безробітної з 16 вересня 2014 року.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, яка була чинна на момент призначення відповідачеві допомоги) зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка була чинна на момент призначення відповідачеві допомоги) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Враховуючи викладене, відповідачеві було призначено допомогу по безробіттю з 23 вересня 2014 року по 11 вересня 2016 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка була чинна на момент припинення виплати відповідачеві допомоги) виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.
З 01 квітня 2015 року ОСОБА_2 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з працевлаштуванням (а. с. 10).
Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2016 року відповідач знову звернулась до Оболонського районного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітної (а. с. 11).
Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, яка була чинна на момент надання відповідачеві статусу безробітної) та п. 5 Порядку ОСОБА_2 було надано статус безробітної з 28 квітня 2016 року.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, яка була чинна на момент призначення відповідачеві допомоги) та ч. 1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка була чинна на момент призначення відповідачеві допомоги) ОСОБА_2 було призначено допомогу по безробіттю з 05 травня 2016 року по 13 вересня 2016 року.
За приписами п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, яка була чинна на момент припинення виплати відповідачеві допомоги) реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі досягнення особою встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.
П. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка була чинна на момент припинення виплати відповідачеві допомоги) передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.
Відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, яка була чинна на момент припинення виплати відповідачеві допомоги), п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" та п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 14 вересня 2016 року відповідачеві було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з досягненням нею пенсійного віку (а. с. 15-16).
За приписами п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Судом встановлено, що 02 листопада 2016 року Оболонським районним центром зайнятості було складено акт №201 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", з якого вбачається, що відповідачеві у справі ОСОБА_2 призначено пенсію за віком з 14 березня 2009 року згідно з довідкою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25 жовтня 2016 року №2613 (а. с. 17, 18).
Проте відповідачем не було повідомлено Київський міський центр зайнятості про дані обставини.
Вказані дії ОСОБА_2 призвели до безпідставного нарахування допомоги по безробіттю за періоди з 16 вересня 2014 року до 01 квітня 2015 року та з 28 квітня 2016 року по 14 вересня 2016 року.
За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Зважаючи на те, що ОСОБА_2 свідомо не повідомила позивача про перебування на пенсії за віком з 14 березня 2009 року, що свідчить про недобросовісність її дій, кошти, виплачені їй за призначеною допомогою по безробіттю за періоди з 16 вересня 2014 року до 01 квітня 2015 року та з 28 квітня 2016 року по 14 вересня 2016 року підлягають поверненню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1600,00 грн.
Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, безпідставно виплачених за допомогою по безробіттю, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 1600 (тисяча шістсот) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук