АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/682/17Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/789/126/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Ткач З. Є., Загорський О. О.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1 її представника

ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/682/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чорківського районного суду від 07 грудня 2017 року (головуючий суддя Парфенюк В.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 10000 грн. моральної шкоди.

Позовна заява обгрунтована тим, що в грудні 2016 року письмово звернулася до голови Горішньовигнанської сільської ради ОСОБА_3 із заявою про затвердження меж земельної ділянки площею 0,4510 га із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом із заявою нею було долучено оригінал технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та зареєстровано дану документацію в канцелярії сільської ради. У грудні 2016 року відбулась чергова сесія Горішньовигнанської сільської ради, на якій вирішувалось її питання щодо погодження меж земельної ділянки. В результаті розгляду даного питання (п.9 порядку денного) депутати своєю більшістю прийняли рішення щодо погодження меж земельної ділянки та зобов'язали сільського голову ОСОБА_3 підписати відповідні документи щодо цього питання.

Посилаючись на те, що сільський голова ОСОБА_3 не виконує рішення сесії, не підписує землевпорядну документацію та, більше того, відмовляється її повернути через неприязні відносини з її чоловіком ОСОБА_5, такі протиправні дії порушують її право розпоряджатись на свій розсуд своєю власністю - документами: технічною документацію із землеустрою, яка їй необхідна для здійснення подальших дій щодо отримання земельної ділянки в оренду для підприємницької діяльності, чим їй було завдано моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги через те, що відчуває образу та приниження внаслідок неправомірних дій сільського голови Горішньовигнанської сільської ради ОСОБА_3, позивачка просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Чортківського районного суду від 07 грудня 2017 року в позові відмовлено за безпідставністю.

Процесуальні витрати покладено на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Рішення мотивовано тим, що позивачкою не доведено факт вчинення відповідачем протиправних дій, відсутні докази про заподіяння їй моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга мотивована неправильним застосування судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповним з"ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема вказує на те, що висновок у рішенні про недоведеність протиправної поведінки відповідача є не обгрунтований. Суд безпідставно не прийняв до уваги показання свідків депутатів сільської ради: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_5, які підтвердили факт прийняття рішення надати відповідачу дозвіл підписати технічну документацію. Також зазначає, що суд дав невірну оцінку поясненням свідка ОСОБА_5, виписці з медичної карти, що підтверджуть заподіяння їй моральної шкоди.

У відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін, оскільки він жодних протиправних дій щодо позивачки не вчиняв. Суд дав правильну оцінку доказам по справі а тому підстав для скасування рішення суду не має.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та представник апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 та представник заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що 29 грудня 2016 року на сесії сільської ради рішення про зобов"язання чи надання сільському голові права підписати технічну документацію не приймалося, оскільки для цього необхідний був попередній висновок комісії, якого не було. Технічна документація вилучена працівниками міліції і є речовим доказом по кримінальному провадженню у зв"язку із спричиненням йому чоловіком позивачки тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року відбулася сесія Горішньовигнанської сільської ради, дата проведення якої документально оформлена 24 грудня 2016 року. На сесії, серед іншого, розглядалося питання про надання дозволу сільському голові підписати технічну документацію позивачки замість суміжного землекористувача, оскільки останній відмовився її підписати. У матеріалах шістнадцятої сесії сільської ради від 24 грудня 2016 року рішення сільської ради з цього питання відсутнє.

30 грудня 2016 року розпочато досудове слідство в кримінальному провадженні № 00000605 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, в звязку з заподіянням ОСОБА_5 відповідачу тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25 травня 2017 року в цьому кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду від 19 травня 2017 року прокурором Чортківської місцевої прокуратури Гринюком О.О. в приміщенні Горішньовигнанської сільської ради було вилучено технічну документацію із землеустрою позивачки в даній справі ОСОБА_1

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються в апеляційній скарзі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачкою не доведено факт, що на сесії Горішньовигнанської сільської ради 29 грудня 2016 року було прийнято рішення про надання дозволу сільському голові підписати технічну документацію позивачки, що позивачці заподіяна моральна шкода

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 вищезазначеного Кодексу визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Стосовно до п..п. 3, 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди у випадку доведення нею обставин заподіяння шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, і тільки за наявності вини особи, що заподіяла шкоду.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що сесія сільської ради не прийняла рішення про надання повноважень сільському голові підписати технічну документацію, а тому правильно визнав, що у діях сільського голови відсутні протиправні дії, за наявності яких у випадку заподіяння моральної шкоди, наступає відповідальність по її відшкодуванню.

Підставою вимоги позивачки є й неправомірне неповернення їй відповідачем впродовж тривалого часу технічної документації.

Як вбачається із пояснень відповідача, між ним та чоловіком позивачки після засідання сесії виник конфлікт. 30 грудня 2016 року розпочато досудове слідство в кримінальному провадженні в звязку з заподіянням ОСОБА_5 відповідачу ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. 30 грудня 2016 року працівник міліції повідомив, що технічна документація повинна знаходитись у сільській раді, оскільки буде вилучена як речовий доказ, що стало причиною неповернення позивачці технічної документації.

Встановлено, що дані обставини позивачка не заперечила.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що неповернення технічної документації сільським головою було зумовлене вказівкою працівника правоохоронного органу про необхідність зберігання її у приміщенні сільської ради а отже не вбачає протиправних дій сільського голови ОСОБА_3 у неповерненні позивачці технічної документації, яка у травні 2016 року була вилучена прокурором Чортківської місцевої прокуратури Гринюком О.О. в приміщенні Горішньовигнанської сільської ради.

Суд відхиляє доводи позивачки про те, суд дав неправильну оцінку показанням свідків, які підтвердили факт прийняття сільською радою рішення, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із наявного у справі протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25 травня 2017 року, у ньому відсутні дані про вилучення із сільської ради рішення про надання повноважень сільському голові підписати технічну документацію. Згідно пояснень позивачки у суді апеляційної інстанції таке рішення у паперовому вигляді не існувало. А тому з врахуванням відсутності рішення, суд першої інстанції оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх сукупності правильно визнав, що таке рішення на сесії не приймалося.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи позивачки про те, що суд дав невірну оцінку виписці з медичної карти, що підтверджує заподіяння їй моральної шкоди.

Встановлено, що згідно медичної карти позивачка за медичною допомогою звернулася по спливу 5 місяців після засідання сесії сільської ради. У ній відсутні об"єктивні дані, які б з достовірністю стверджували про погіршення її здоров"я обставинами, які існували 29 грудня 2016 року.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси.

Так як відповідач не порушив прав позивачки, суд правильно відмовив у задоволенні позову, рішення суду є законним.

Окрім цього апеляційний суд зауважує,. що згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Отже, згідно цієї норми права, що є нормою прямої дії, у випадку заподіяння шкоди посадовою особою місцевого самоврядування відповідальним за шкоду є орган місцевого самоврядування.

Так як рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та обов"язки органу місцевого самоврядування, згідно ст. 376 ЦПК України вирішення позову пред"явленого до ОСОБА_3 не є підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення.суду.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський