Номер справи 220/2150/18
Номер провадження № 2-о/220/487/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Григораш В.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Старомлинівська сільська рада у Великоновосілківському районі Донецької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3. свідоцтва про народження, факту родинних відносин між нею та її бабусею ОСОБА_3 та факту її постійного проживання з ОСОБА_3. на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1,

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3, яка була зареєстрована у АДРЕСА_2. В зв'язку з похилим віком та за станом здоров'я ОСОБА_3., з метою постійного догляду за нею, вона приблизно у 2012-2013 роках перевезла її за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 та піклувалась про неї до дня її смерті. Після смерті ОСОБА_3. відкрилась спадщина у вигляді належної їй земельної ділянки. У травні 2018 року вона звернулась до нотаріуса із заявою щодо заведення спадкової справи, проте постановою від 22.05.2018 р. їй було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_3. з тих підстав, що сплинув передбачений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що відсутні документи, які б підтверджували факт її родинних відносин з померлою. Помилково вважаючи, що оскільки на день смерті баби, вони проживали разом, вона прийняла спадщину. Встановлення зазначених у заяві фактів їй необхідно для прийняття спадщини.

Ухвалою від 01.10.2018 р. провадження по справі відкрито, призначено підгот овче провадження.

Ухвалою суду від 26.10.2018 р. підготовче провадження закрито, справи призначена до розгляду по суті. Крім того, судом витребувано інформацію про підстави отримання паспорту ОСОБА_3., витяг щодо підтвердження її дошлюбного прізвища та копію книги погосподарського обліку.

Ухвалою суду від 23.11.2018 р. закрито провадження по справі в частині вимог щодо встановлення факту належності ОСОБА_3. свідоцтва про народження.

В судовому засіданні заявник, її представник заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не запересував проти задоволення зпяви.

Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів ,що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 р. № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 судом встановлено, що її матір'ю є ОСОБА_6 (російською) (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 встановлено, що 21.01.2010 р. ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_7 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 7).

З свідоцтва про народження матері заявниці вбачається, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2, 10.11.1965 р. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженка м. Жданов Донецької області (зараз Маріуполь) уклала шлюб з ОСОБА_9 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженка м. Маріуполь, померла ІНФОРМАЦІЯ_3. у с. Старомлинівка (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_10 (російською) народилась ІНФОРМАЦІЯ_4., її батьками є ОСОБА_11 (російською) та ОСОБА_12 (російською) (а.с. 9).

Згідно наданої суду копії паспорта ОСОБА_3 вбачається, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Вільне Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 8).

З копії Форми 1, наданої на запит суду Великоновосілківським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Вільне Великоновосілківського району Донецької області, є вдовою. Її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 51).

З листа Великоновосілківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 01.11.2018 р. вбачається, що за даними реєстру актового запису про шлюб ОСОБА_3. не виявлено (а.с. 52).

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як між онукою та бабою.

З приводу вимог заявника про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_3. на момент її смерті суд зазначає наступне.

Згідно копії паспорту та довідки Старомлинівської сільської ради 31.05.2018 р. № 614, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5, 26).

Згідно копії паспорті та виписки з книги погосподарського обліку ОСОБА_3. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 На момент смерті ОСОБА_3. інших зареєстрованих осіб за даною адресою не було (а.с. 8, 46-49).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. у с. Старомлинівка (а.с. 14).

Після її смерті відкотилась спадщина, яка складається їз земельної ділянки, що належала ОСОБА_3. на підставі державного акту на прово власності на земельну ділянку (а.с. 24).

Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. від 22.05.2018 р. заявнику відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_3. з тих підстав, що сплинув передбачений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що відсутні документи, які б підтверджували факт її родинних відносин з померлою. (а.с. 25).

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру, сформованої станом на 29.05.2018 р., вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3. не заведена (а.с. 23).

З довідки, виданої виконкомом Старомлинівської сільської ради 31.05.2018 р. за № 614 вбачається, що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1., проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство (а.с. 26).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт родинних відносин між ОСОБА_3. та її онукою ОСОБА_1, та пояснили, що протягом останніх шести років до дня смерті ОСОБА_3 у 2015 році остання через похилий вік постійно поживала в будинку зі своєю онукою ОСОБА_1

Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до розяснень викладених у пунктах 2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 від 30 травня 2007 року , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Крім того, згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов'язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає встановленим той факт, що заявник ОСОБА_1 на час смерті її баби ОСОБА_3., яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1., постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадку.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,264, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6., ІПН НОМЕР_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5., яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, встановивши, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.11.2018 р.

Суддя О.М. Якішина