ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/1021/18
провадження № 2/753/3448/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарі ГОРБЕНКО А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на своє утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2018 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2018 року вказану цивільну справу призначено до розгляду по суті із закриттям підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою суду від 24.04.2018 року було відмовлено відповідачу у прийнятті додаткових доказів, оскільки вони були подані поза межами процесуальних строків (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Додатково пояснила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох років. Єдиним джерелом її доходу є одноразова допомога при народженні дитини, що складає 860 грн. на місяць. Зазначила, що згідно розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 19.06.2013 року № 312 вона набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Проживає разом з бабусею та дитиною, бабуся отримує пенсію, однак її не вистачає навіть на її утримання. Відповідач працює, має дохід, проте не надає повноцінної матеріальної допомоги на її з донькою утримання, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно в примусовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Відповідач позов визнав частково і не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частки від його доходу чи в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то в цій частині позов не визнав посилаючись на те, що він за своїм фінансовим станом не може сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки на його утриманні перебуває мати, бабуся та сестра, які потребують допомоги від відповідача.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 23.06.2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №602 (а.с. 6).

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження від 12.07.2017 року, сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в ТОВ «Експансія» на посаді старшого продавця-консультанта та отримав дохід за період з серпня 2017 року по січень 2017 року в розмірі 56 655,39 гривень, що в середньому за місяць складає 9 442,50 гривень (а.с. 26).

Позивач проживає разом з дитиною та бабусею, за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в декретній відпустці.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні повністю доведено, що дитина проживає разом із позивачем, відповідач частково приймає участь в утриманні дитини, хоча працює та отримує стабільний дохід, аліменти на користь інших осіб не сплачує, має нормальний стан здоров'я. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків у її утриманні, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку/доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що у них з позивачем на даний час напружені стосунки, він не заперечує проти утримання дитини, однак його близькі родичі також потребують його фінансової допомоги, оскільки не працюють. Крім того, він послався на те, що в нього є кредитні зобов'язання перед банком, які він вимушений нести самостійно, а тому він не може сплачувати аліменти на дружину.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього кодексу.

Враховуючи те, що законодавець встановив імперативне правило, відповідно до якого доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, які не тільки не підтверджуються жодними фактичними даними, а й потребують самостійного доказування, суд дійшов висновку, що доводи відповідача щодо наявності на його утриманні інших членів родини та наявність кредитних зобов'язань не заслуговують на увагу. Крім того, та обставина, що відповідач допомагає своїм родичам не може свідчити про те, що відповідач їх повністю утримує.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 141, 180-183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду (17.01.2018 року) та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду (17.01.2018 року) та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.05.2018 року.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.