Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 Справа №607/14791/17

27 лютого 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю представника позивачів

адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання і додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з продовженням навчання, у розмірі 300грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьохрічного віку, а також додаткових витрат на оплату вартості навчання у розмірі 8625,00грн. згідно договору про надання освітніх послуг № 126772 від 12.08.2016 року.

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, який було розірвано у 2003 році. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 продовжує навчання у Тернопільському національному економічному університеті на платній формі навчання. Загальна вартість навчання складає 17 250грн., яка повністю оплачена матірю ОСОБА_4 Крім сина ОСОБА_6, на утриманні ОСОБА_4 також перебуває неповнолітня донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилаючись на наведене та те, що син ОСОБА_6 продовжує навчання на платній формі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_4 сама не взмозі забезпечити синові належне матеріальне утримання, просили позов задовольнити.

У судове засідання позивачі не зявилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, з підстав викладених у заяві.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому.

Відповідач та його представник адвокат ОСОБА_3 щодо задоволення позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позов.

ОСОБА_2 пояснив, що ні він, ні його дружина ОСОБА_8В не працюють, будь-яких доходів не утримують. На його утриманні також перебуває неповнолітній син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_5 з вересня 2016 року проживає та працює у Бельгії, отримує дохід, а тому спроможний самостійно себе утримувати. Крім того, у 2016 році придбав автомобіль. Посилаючись на наведене, та те, що діючим законодавством не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, просив відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1995 року, який було розірвано 23 квітня 2003 року, про що зроблено актовий запис за №272 від 23.04.2003 року, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян за № НОМЕР_1 від 29.08.2017 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД № 041289, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції від 03.09.2003 року.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №063490, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міськвиконкому від 15 травня 1996 року, про що зроблено актовий запис за №933.

25 квітня 2014 року ОСОБА_5 виповнилось 18 років.

Згідно договору за №126772 про надання освітньої послуги з навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації кадрів від 12 серпня 2016 року укладеного між ТНЕУ та ОСОБА_5 встановлено, що сторони уклали договір про надання ОСОБА_5 освітньої послуги, а саме здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр», за спеціальністю «Економіка». Термін навчання 1 рік 6 місяців, тривалість одного навчального року 12 місяців. Загальна вартість освітньої послуги 17 250грн. Річна плата 11 500грн.

З довідки Тернопільського національного економічного університету за №981 від 01.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 навчається за контрактом на заочній формі навчання, за напрямком підготовки «Економіка та управління підприємством», другий магістерський рівень, термін навчання 1,5 роки з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року.

Згідно довідки Тернопільського національного економічного університету встановлено, що ОСОБА_5 наказом 730-ст від 12.08.2016 року зарахований студентом 1-го курсу заочної форми навчання освітнього ступеня «Магістр» ТНЕУ.

З квитанцій про оплату за навчання від 29.08.2016 року, від 10.01.2017 року та від 09.04.2017 року за угодою № 126772 від 12.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року оплатив вартість освітньої послуги на суму 17 250 грн.

З свідоцтва про народження серії 1-ИД №027779 від 30.05.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України встановлено, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки про склад сімї виданої ДП 3 ЖЕК 13 ЖБК за № 1226 від 28.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом із матірю ОСОБА_4 та сестрою ОСОБА_7 по вул.Л.Українки, 37/ 8 в м.Тернополі.

З свідоцтва про народження серії І-ИД № 165428, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 12.01.2005 року встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6.

З довідки за №4473, виданої Дочірнім підприємством «Фаворит-3» ПП «Дружба сервіс-житло1» від 27.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_11 проживають ІНФОРМАЦІЯ_7.

З відомостей державного реєстру фізичних осіб-платників податків встановлено, що інформація про доходи отримані ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2015 року по 3 квартал 2017року відсутня.

З листа регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 29 січня 2018 року за №31/19-434 встановлено, що за ОСОБА_5 26 квітня 2016 року зареєстрований автомобіль Hyundai Accent, 2008 року випуску, який знятий з обліку 15.10.2016 року.

ОСОБА_2 у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги сину ОСОБА_6, у зв'язку з продовженням ним навчання.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до розяснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син ОСОБА_6 продовжує навчання на заочній платній формі навчання, вартість освітньої послуги за 1,5 роки навчання становить 17 250грн., у звязку з чим потребує від батька матеріальної допомоги.

Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги синові.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є молодою особою, працездатного віку, стан здоровя задовільний, приймаючи до уваги наявність інших утриманців, крім сина ОСОБА_6, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу останньому шляхом сплати аліментів у розмірі, в якому просить позивач 300грн., починаючи з дня предявлення позову 22 листопада 2017 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував, матеріальне становище дитини, можливість отримання самостійного заробітку, у звязку з заочною формою навчання, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, його вік, наявність на утриманні відповідача інших дітей, наявність у матері та сина ОСОБА_6 додаткових витрат на оплату вартості навчання в Тернопільському національному економічному університеті, а тому прийшов до переконання, що саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам дитини та фінансовим можливостям батька.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоровя позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_6, який продовжує навчання у розмірі 300 грн. щомісячно.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Посилання відповідача на важкий матеріальний стан, відсутність доходів та наявність на утриманні сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, як на підставу відмови у позові, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дітей, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що син ОСОБА_6 проживає та працює у Бельгії, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано. Крім того, той факт, що син ОСОБА_6 проживає у Бельгії спростовуються тим, що останній згідно договору про надання освітніх послуг навчається в ТНЕУ та проживає в м.Тернополі.

ОСОБА_2 не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що син ОСОБА_6 не потребує матеріальної допомоги та спроможний самостійно утримати себе та оплати вартість навчання. Доказом того, що син ОСОБА_6 потребує допомоги від батька є договір про надання освітніх послуг, вартість навчання, квитанції про понесенні витрати сина на оплату вартості навчання та сам факт предявлення даного позову.

Окрім того, той факт, що син ОСОБА_6 навчається заочно та має можливість працювати та самостійно заробляти на життя врахований судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Посилання відповідача на наявність у власності сина ОСОБА_6 автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки даний факт не свідчить про відсутність потреби сина у допомозі з боку батька та не підтверджує факт придбавання автомобіля ОСОБА_5 за власні кошти.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину у вигляді стягнення половини вартості за навчання, суд вважає, що такі позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Отже, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачений ст. 185 СК України, не може бути розповсюджений на правовідносини, які виникли між повнолітньою дитиною та її батьком.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі за № 6-1296цс15 .

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення половини витрат за навчання повнолітнього сина до задоволення не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання і додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстроване місце проживання вул.Грабовського,9а м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2) в користь ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання -вул.Л. Українки, 37/8, м.Тернопіль) аліменти на сина ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання -вул.Л. Українки, 37/8 м.Тернопіль, ІПН НОМЕР_3) у розмір 300грн. щомісячно, починаючи стягувати з 22 листопада 2017 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 березня 2018 року.

Головуюча