Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Федорової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 листопада 2006 року належить на праві приватної власності домоволодіння по АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстрована і проживає позивач і має наступний склад сімї: ОСОБА_2 - зять, ОСОБА_3 - дочка.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку понад один рік, не сплачує комунальні платежі, не приймає участі в утриманні будинку, не має там особистих речей. Перешкод в користуванні житловим приміщенням, ні позивач, ні інші члени сімї не чинили відповідачу. Останній виїхав за кордон до Російської Федерації і протягом останніх 6 міс. там проживає. Будь-яких цивільно-правових угод, які б давали відповідачу право користування житловим приміщенням, між позивачем та відповідачем не укладались. Враховуючи вищевикладене позивач звернулась до суду з відповідним позовом в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням в АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018 року дана справа прийнята до розгляду з відкриттям провадження.

07.11.2018 року від позивача на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без її участі.

19.11.2018 року від представника відповідача - ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла письмова заява про визнання позивачем позовних вимог.

Встановлені судом обставини:

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 20.11.2006 року належить домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.6). Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.01.2007 року (а.с.12).

Відповідно до довідки виконкому Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27.08.2018 року №1832/02-25, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 і має такий склад сімї: ОСОБА_2 - зять та ОСОБА_3 - дочка (а.с.7).

З акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, вбачається, що у будинку проживає 2 пенсіонери: ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 Присутності інших осіб в будинку не виявлено (а.с.11).

Згідно довідки виконкому Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 13.09.2018 року №459/02-81, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.21).

Відповідно до акту встановлення факту не проживання особи за місцем реєстрації від 20.09.2018 року, в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 з 20.06.2017 року фактично не проживає (а.с.26).

Отже в судовому засіданні встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку по АДРЕСА_1 як член сімї власника будинку, з 20 червня 2017 року, без поважних причин.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Віповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

ст. 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950).

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК Української РСР передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ч. 1 ст. 391 ЦК України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу УРСР).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст.. 379 ЦК України).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, проте не проживає в будинку по АДРЕСА_1 як член сім'ї власника будинку, з 20 червня 2017 року, без поважних причин. Обставини справи, викладені позивачем в позовній заяві не спростовуються і не підтверджуються матеріалами справи.

У матеріалах справи відсутні дані щодо укладання цивільно-правових угод між позивачем та відповідачем, які б давали право останньому на користування житловим приміщенням у будинку.

Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.

Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).

Враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла - для визнання ОСОБА_2таким, що втратив право користування житловим приміщення в будинку по АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю його у даному будинку, без поважних причин, понад один рік.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення документально підтверджений судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.317, 405 ЦК України, ст.ст.263-265ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в жилому будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Позивач: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в АДРЕСА_1, РНОКПП:НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2.

Суддя: Є. П. Тептюк