Провадження № 2/369/178/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона 23 липня 2016 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1631 від 23 липня 2016 року.

В шлюбі в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя у них з ОСОБА_2 не склалося, в сімї часто виникали непорозуміння та сварки.

З лютого 2017 року вона проживає окремо від свого чоловіка ОСОБА_2, спільного господарства вони не ведуть, подружніх стосунків не підтримують.

Позивач вказала про те, що син ОСОБА_5 вже майже рік знаходиться на її утриманні, батько дитини матеріальної допомоги на його утримання не надає.

В добровільному порядку домовитись щодо виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків щодо утримання дитини не виявилось можливим.

На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому також потребує матеріальної допомоги у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 77, 79, 80, 84, 180-182, 184, 191 СК України позивач ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 12 жовтня 2019 року; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги.

В подальшому представник позивача ОСОБА_3 подала уточнену позовну заяву, в якій керуючись ст. ст. 77, 79, 80, 84, 180-182, 184, 191 СК України просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 12 жовтня 2019 року; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1631.

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серії І-ОК № 334901 від 18 жовтня 2016 року.

В актах № 947/2 від 27 квітня 2017 року та № 1/04-1474 від 27 червня 2017 року, які складені зі слів сусідів депутатом Вишневої міської ради ОСОБА_6, зазначено про те, що ОСОБА_3 зареєстрована і дійсно проживає зі своїм сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1. Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо, участі у вихованні і утриманні сина не приймає.

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Представником позивача ОСОБА_3 було надано відповідь Регіонального сервісного центру МВС в Київській області № 31/10-5490 від 12 грудня 2017 року на адвокатський запит, в якій зазначено, що згідно даних наявних автоматизованих інформаційно-пошукової системи, станом на 11 грудня 2017 року за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: PEUGEOT 206 н.з. АІ 7361 СА та SUZUKI GSX 750R н.з. АІ 6284 АА.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_2, з 19 серпня 2016 року зареєстрованим значиться транспортний засіб MITSUBISHI COLT 1.3, 2007 року випуску.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27 листопада 2017 року вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/3 частина трьохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, (житлова площа 38,40 кв.м., загальна площа 69,50 кв.м.); гараж під літ А. загальною площею 19,80 кв.м. з підвалом літ. Апд загальною площею 17,90 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, «Ретро» Автогаражний кооператив, гараж 240.

Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому суд виходить з того, що обов'язок того з батьків, хто проживає окремо, утримувати дитину не залежить від порядку (офіційно/неофіційно) працевлаштування платника аліментів.

Як зазначив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, він офіційно не працевлаштований і його щомісячний дохід в середньому становить 3 000 4 000 грн..

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня по 30 червня 2018 року становить 1492 грн..

Зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_2 несе зобовязання по утриманню свого малолітнього сина, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті заявлених позивачем вимог суд відмовляє в їх задоволенні.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 має високий дохід і спроможний забезпечувати матеріально їхню спільну дитину, сплачуючи на її користь щомісячно аліменти у розмір 6 000 грн., не були підтверджені належними і допустимими доказами ні позивачем, ні її представником у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст.77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, в грошовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Суд, оцінивши докази, та вислухавши надані пояснення сторонами у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням матеріального становища відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та 500 грн. на утримання ОСОБА_3 щомісячно до досягнення сином трирічного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року.

Щодо поданої заяви представником позивача заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу представником позивача ОСОБА_3 надано витяг з договору № 19 від 12 грудня 2017 року про надання правової допомоги та ордер на надання правової допомоги серії КВ № 218075; квитанцію до прибуткового касового ордера серії 12 АААМ № 226940 від 26.11.2017 року про сплату ОСОБА_3 600 грн. (призначення платежу гонорар за складання позовної заяви про стягнення аліментів); квитанцію до прибуткового касового ордера серії 12 АААМ № 419339 від 26 січня 2018 року про сплату ОСОБА_3 1000 грн. (призначення платежу представлення інтересів при розгляді справи про стягнення аліментів); квитанцію до прибуткового касового ордера серії 12 АААМ № 916228 від 19 лютого 2018 року про сплату ОСОБА_3 2 000 грн. (призначення платежу справа про стягнення аліментів у Києво-Святошинському районному суді).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 640 грн. в дохід держави, а також стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн., що відповідає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія СМ 101447, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 30 квітня 1999 року, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, паспорт серія СТ 245452, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, паспорт серія СМ 101447, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 30 квітня 1999 року, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, паспорт серія СТ 245452, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн..

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.

Повне рішення складено 02 березня 2018 року.