Провадження № 2/761/6080/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою до відповідачаШевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просила суд: зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений постановою АК №206437 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 04 квітня 2005 року (зареєстровано 12 квітня 2005 року за №1871470 Першою Київською державною нотаріальною конторою).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року, в порядку спадкування за законом за нею (ОСОБА_1.) визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 02 травня 2018 року їй стало відомо, що постановою АК №206437 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 04 квітня 2005 рокунакладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. В послідуючому, стало відомо, що вищезазначений арешт було накладено за заявою ОСОБА_3 (мати позивачки) під час проведення виконавчих дій по стягненню аліментів з ОСОБА_2 (батько позивачки). 13 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявоюпро зняття арешту з вищезазначеної квартири, однак, відповідачем було відмовлено у знятті арешту, з посиланням на знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання. Вказані обставини змусили її звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивачки в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як вбачається із матеріалів справи, і це встановлено судом, що04 квітня 2005 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Куликом А.М. винесено постанову АК №206437 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1858, виданого 31 травня 1996 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 10 грудня 2014 року (а.с.11).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, постановлено: визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_2(а.с.7-9).

Рішення суду набрало законної сили.

Як вбачається, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 02 травня 2018 року, на підставі постанови АК№206437, ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 04 квітня 2005 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, відповідно реєстраційний номер обтяження: 1871470, зареєстровано 12 квітня 2005 року Першою київською державною нотаріальною конторою (а.с.6).

19 березня 2018 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на звернення ОСОБА_3 надано відповідь, із якої вбачається, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановлено, що станом на 19 березня 2018 року, у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2Крім того, у спеціальному розділі АСВП відсутні відомості щодо перебування виконавчих проваджень відносно заявника у минулі періоди, оскільки повне внесення відомостей до Єдиного реєстру виконавчих проваджень (до 31 грудня 2016 року) щодо сторін виконавчого провадження почало здійснюватися у 2007 року. Таким чином, не виявляється можливим встановити характер виконання та в процесі виконання якого виконавчого документу державним виконавцем накладено арешт.

Крім того, відповідачем також зазначено, що журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державними виконавцями, та завершені до 2013 року виконавчі провадження знищені у зв'язку із закінченням строку зберігання, а тому, не виявляється можливим надати інформацію стосовно характеру заборгованості, а також винесення постанови про звільнення майна з-під арешту у спосіб, визначений ЗУ "Про виконавче провадження".

Питання про зняття арештуможе бути вирішено, відповідно до вимог п.5 ст.59ЗУ "Про виконавче провадження" (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, 2 ст.319).

Право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України ).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ст.328 ЦК України).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини ( ч.1, 2 ст.59ЗУ " Про виконавче провадження " ).

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

За таких обставин, оскільки, право власності ОСОБА_1 ніким не оспорюється, а тому, відсутні правові підстави дляподальшого арештуквартири АДРЕСА_1, в межах виконавчого провадження АК №206437.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, правові позиції, висловлені Верховним Судом України по справі №6-26цс13 від 15 травня 2013року, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений постановою проарешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 квітня 2005 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Куликом А.М. на квартиру АДРЕСА_1, так як, накладений арешт на майно позивачки ОСОБА_1 є безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 206, 223, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321, 328 ЦК України, ст.59 Закону України " Про виконавче провадження", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППНОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: 04053 АДРЕСА_1) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01032 м. Київ, вул. Саксаганського, 110) про зняття арешту- задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений 12 квітня 2005 року Першою київською державною нотаріальною конторою, номер запису про обтяження 1871470, вчинений на підставіпостанови проарешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженнявід 04 квітня 2005 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Куликом А.М.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2018 року.

Суддя: