Єдиний унікальний номер 235/3732/17 Номер провадження 22-ц/775/126/2018
Єдиний унікальний номер 235/3732/17
Номер провадження 22-ц/775/126/2018
Головуючий у 1 інстанції Назаренко Г.В.
Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участі секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №235/3732/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Покровськ Донецької області,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі за текстом ДП «ВК «Краснолиманська») про зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначав, що з 05 жовтня 2009 року перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська», працюючи на посаді ГРП по РГВ дільниці МДРСУ (в). 18 вересня 2014 року він подав відповідачу заяву про звільнення його з посади у зв'язку з невиплатою йому заробітної плати 19 вересня 2014 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Оскільки відповідач будь-яких дій з приводу заяви не здійснював, він звернувся до суду з позовом про зобов'язання звільнення його за ч.3 ст.38 КЗпП України, стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки по час фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2015 року відповідача було зобов'язано його звільнити на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, стягнуто вихідну допомогу та середній заробіток за затримку розрахунку на загальну суму 38886,73 гривень, а також зобов'язано видати йому належним чином оформлену трудову книжку.

Також вказував, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2016 року на його користь ДП «ВК «Краснолиманська» стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку і видачі трудової книжки в сумі 61809,24 гривень та на відшкодування моральної шкоди 300 гривень.

Вказуючи, що оскільки трудова книжка ним була отримана лише 19 вересня 2015 року, то відповідачем, на виконання рішення суду, був сплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, а тому останній повинен нарахувати йому за цей період єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виконання рішення суду.

Просив зобов'язати відповідача відповідно до ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року відрахувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належали йому до виплати як стягувачу за судовими рішеннями за час вимушеного прогулу.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що період затримки видачі йому трудової книжки з 19 вересня 2014 року до 19 вересня 2015 року не є вимушеним прогулом, а тому підстав для зобов'язання відповідача відповідно до ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року відрахувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належали позивачу до виплати як стягувачу за судовими рішеннями за час вимушеного прогулу, не має.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, апеляційну скаргу просив задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача ДП «ВК «Краснолиманська» не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував, що рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст. 376 ЦПК України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року залишено без змін, стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку з 23 вересня 2014 року по 30 грудня 2014 року в сумі 20046,24 гривень, вихідну допомогу в розмірі 17540,49 гривень, моральну шкоду в сумі 300 гривень та зобов'язано ДВ «ВК «Краснолиманська» видати належним чином оформлену трудову книжку.

17 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження головним державним виконавцем Клещевніковим М.І. відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції з виконання виконавчого листа № 235/5395/14-ц, виданого 09 вересня 2015 року Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку з 23 вересня 2014 року по 30 грудня 2014 року в сумі 20046,24 гривень, вихідної допомоги в розмірі 17540,49 гривень та моральної шкоди в розмірі 300 гривень, а 01 грудня 2015 року закінчено зазначене виконавче провадження заступником начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Братусь С.К. у зв'язку з виконанням вимог виконавчого документа боржником у повному обсязі.

Також судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2016 року, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року залишено без змін, стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку і видачі трудової книжки з 31 грудня 2014 року по 24 листопада 2015 року в сумі 61809,24 гривень, на відшкодування моральної шкоди 300 гривень.

18 травня 2016 року відкрито виконавче провадження в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Братусь С.К. з виконання виконавчого листа № 235/10364/15-ц, виданого 12 травня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки за період з 31 грудня 2014 року по 24 листопада 2015 року в сумі 61809,24 гривень, на відшкодування моральної шкоди 300 гривень, а 10 червня 2016 року закінчено зазначене виконавче провадження заступником начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Братусь С.К. у зв'язку з виконанням вимог виконавчого документа боржником у повному обсязі.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до ДП «ВК Краснолиманська» із заявою про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суми, сплачені йому за рішеннями Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2015 року та від 03 березня 2016 року, але йому відповідачем було відмовлено на підставі п. 4, 5 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, які не нараховуються єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою КМУ №1170 від 22 грудня 2010 року, до таких виплат відносяться вихідна допомога при звільненні та відшкодування, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Також судом встановлено, що згідно повідомлення в.о. начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих податників у м. Донецьку на ім'я позивача від 16 вересня 2016 року № 339/10/28-03-11-08-13-04 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вихідна допомога та моральна шкода, стягнені за рішеннями Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справах № 235/5395/14-ц та № 235/10364/15-ц з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 згідно з пунктами 4, 5 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, які не нараховуються єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою КМУ № 1170 від 22 грудня 2010 року, не є базою для нарахування єдиного внеску.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) та повідомлення Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05 жовтня 2017 року № 19681/06/25 на ім'я ОСОБА_1 за період часу з 01 листопада 2014 року по 19 вересня 2015 року страхувальник ДП «ВК «Краснолиманська» нарахування заробітної плати та утримання єдиного внеску на застраховану особу ОСОБА_1 не проводив, у зв'язку з цим страховий стаж з 01 листопада 2014 року по 19 вересня 2015 року по підприємству ДП «ВК «Красноалиманська» у застрахованої особи ОСОБА_1 відсутній.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі судових рішень з відповідача на користь позивача стягувався середній заробіток за час затримки розрахунку і видачі трудової книжки за період з 23 вересня 2014 року по 30 грудня 2014 року та з 31 грудня 2014 року по 24 листопада 2015 року, і не стягувалась середня заробітна плата за час вимушеного прогулу. Також суд першої інстанції виходив з того, що до виниклих правовідносин не може бути застосовано положення ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відрахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу, можливий у разі виконання судового рішення, тобто на стадії виконавчого провадження, а також при виконанні судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання рішення.

Такі висновки суду відповідають вимогам матеріального та процесуального закону за наступних підстав.

Так, зі змісту наявних в матеріалах справи копій рішень Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2015 року та від 03 березня 2016 року, вбачається, що з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 23 вересня 2014 року по 30 грудня 2014 року в сумі 20046,24 гривень, вихідну допомогу в розмірі 17540,49 гривень, моральну шкоду в сумі 300 гривень та зобов'язано ДВ «ВК «Краснолиманська» видати належним чином оформлену трудову книжку, а також середній заробіток за час затримки розрахунку і видачі трудової книжки за період з 31 грудня 2014 року по 24 листопада 2015 року в сумі 61809,24 гривень, на відшкодування моральної шкоди 300 гривень. (а.с. 6-7, 8-10)

Зазначені рішення виконані, про що свідчать наявні в матеріалах справи постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 грудня 2015 року та 10 червня 2016 року. (а.с.43, 45)

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року в редакції, яка діяла на час виконання наведених рішень, позивач у виконавчому провадженні мав право оскаржити дії державного виконавця у разі, якщо вважав їх такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Враховуючи, що позивачем постанови про закінчення виконавчого провадження не оскаржені, висновки суду першої інстанції, про те, що останній фактично погодився із закінченням виконавчих проваджень у зв'язку з виконанням рішення суду у повному обсязі, відповідають фактичним обставинам справи.

Як убачається зі змісту відповіді Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС від 16 вересня 2016 р за № 339/1/28-03-11-08-13-04 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вихідна допомога та моральна шкода, стягнуті рішеннями Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справах №235/5395/14-ц та №235/10364/15-ц з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 не є базою для нарахування єдиного внеску. (а.с. 53-54)

Згідно п.5 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою КМУ № 1170 від 22 грудня 2010 року до таких виплат віднесені відшкодування, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

В розумінні змісту наведеної норми матеріального закону, стягнуті за рішеннями суду суми за затримку розрахунку за вищенаведений період не є сумами середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За наведених підстав, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, в порядку ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: