Справа № 459/2411/18
Провадження № 2/459/954/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

06.08.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. На його обґрунтування послався на те, що з нього згідно із судовим наказом від 25.04.2018 року стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що немає змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки йому необхідні кошти на лікування, так як має встановлену III групу інвалідності безтерміново, матеріально підтримує батька, який є особою пенсійного віку і тривалий час хворіє на цукровий діабет II типу.

11.09.2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву послався на те, що син сторін потребує постійного лікування у звязку з хворобою зубів (гіпоплазія). Також необхідні значні кошти на репетиторство із занять іноземними мовами. Про те, що у позивача на утриманні є хворий батько, позивач жодним чином не підтвердив. Вказує, що батько позивача є працюючою особою, мати позивача також працює, його сестра є підприємцем, тому має змогу піклуватися про здоровя батьків. Крім цього зазначає, що у власності позивача є квартира у м. Червонограді та автомобіль НОМЕР_1.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зіславшись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Просять відмовити позивачу у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За принциповими положеннями ст.12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що згідно із судовим наказом від 25.04.2018 року ОСОБА_5 зобов'язано до сплати на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Так, як видно з матеріалів справи позивачу встановлено III групу інвалідності пожиттєво (а.с.21) і останній систематично проходить лікування в медичних установах. Працює електрослюсарем 4-го розряду на ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля з 09.04.2012 року (а.с.69) та отримав 95853,15 грн. нарахованої зарплати за 2018 рік після оподаткування (довідка № 438 від 06.11.2018 року).

Водночас, син сторін - ОСОБА_6 знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом гіпоплазія емалі зубів II ст. (а.с.49), відповідачем сплачено 1450,00 грн. за відвідування дитиною стоматології ОСОБА_7 (акт виконаних робіт від 10.10.2018 року, а.с. 70), дитина відвідує репетиторство із занять іноземними мовами, за що відповідач сплачує 100,00 грн. за одне заняття (а.с.68).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікованапостановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з ст.150 цього Кодексу батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.

І навпаки, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено зміни свого матеріального чи сімейного стану, як цього вимагає положення ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України.

Так судом враховано, що позивача визнано інвалідом III групи, однак навіть при наявності групи інвалідності позивач працює, отримує щомісяця гідну та значну заробітну плату, тому, на думку суду, розмір аліментів, який визначений судовим рішенням від 25.04.2018 року у відповідності до вимог чинного законодавства, є таким, який позивач спроможний щомісяця сплачувати на утримання сина ОСОБА_8.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам в першу чергу дитини та не порушуватиме права кожного зі сторін.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів -відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. Д. Новосад