ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №592/13131/17

Номер провадження 22-ц/788/659/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідачі: ОСОБА_2, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року ухваленого у складі судді Князєва В.Б. у м. Суми,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду та свої вимоги мотивувала тим, що 23 липня 1998 року вона разом з громадянином Росії ОСОБА_4 уклали договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до угоди, що є невід'ємною частиною договору від 07 квітня 1999 року, посвідченого нотаріусом м. Москва Сидоровим К.Є. під №1с-335, та заяви ОСОБА_4 до нотаріуса Сумського нотаріального округу Краснощок Л.М. від 10 травня 2001 року №2012, вона сплатила ОСОБА_4 18 000 грн. за вказану квартиру, тим самим повністю виконала умови вказаного договору. З липня 1998 року вона стала володіти та розпоряджатися придбаною нею квартирою, а з 04 вересня 1998 року зареєстрована в ній разом із неповнолітньою на той час дочкою ОСОБА_7 З жовтня 2001 року вона тимчасово перебувала в селі Шевченкове Сумського району, у своєї дочки, оскільки остання перебувала у декретній відпустці та потребувала її допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася онука ОСОБА_8, а через три місяці вона в свою квартиру вже зайти не змогла, бо були змінені замки невідомими їй особами навіть у дверях тамбуру. У 2004 році під час голосування на виборах, на виборчій дільниці їй сказали, що в її квартирі приписані інші особи, а її в списках немає. У свою квартиру вона попасти не змогла, оскільки один замок був змінений. Вона викликала міліцію та дільничного інспектора, їм відкрила двері її квартири незнайома їй жінка та пустила у квартиру лише дільничного. Дільничний інспектор Ворожка В. повідомив їй, що у цієї жінки є ордер на квартиру та порекомендував їй звернутися до ЖЕУ. Коли вона звернулася в ЖЄУ - 7, там їй дали копію рішення суду від 01 червня 2001 року про виписку та виселення її з дочкою з квартири. Відповідно до пояснення та заяви продавця цієї квартири - ОСОБА_4, останній підтверджував, що уклав з ОСОБА_1 договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, гроші за вказану квартиру отримав у повному обсязі, претензій до неї не має, з позовом до суду про розірвання договору не звертався, юристів та адвокатів з цього приводу не наймав, жодного доручення не давав. Факт придбання і належність їй квартири АДРЕСА_1 та чинність договору купівлі - продажу квартири від 23 липня 1998 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Краснощок Л.М. під №2789 та зареєстрованим у Сумському обласному БТІ 11 серпня 1998 року під №175, також підтверджується і посвідчується приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. 14 вересня 2017 р. за реєстровим № 697 та технічним паспортом на квартиру від 23 жовтня 2017 року. У 2013 році вона зверталася до Управління ЦНАП у зв'язку з введенням нового електронного реєстру за одержанням витягу про право власності, але через допущені грубі помилки реєстратора при внесені даних з оригіналу документів про підставу права власності на її квартиру до реєстру, їй було відмовлено та вказано на те, що її квартира не зареєстрована за жодною особою. Тобто, вказаний правочин обома сторонами повністю виконаний, ОСОБА_4 була звільнена квартира, передані ключі. Нею були передані кошти у повному обсязі за вказану квартиру. Ні заперечень, ні зауважень ніхто зі сторін по правочину не заявляв. Вона використовувала квартиру для проживання, регулярно оплачувала комунальні послуги та утримувала її в належному санітарно - технічному стані. Просила визнати договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Краснощок Л.М. під №2789 та зареєстрований у Сумському обласному БТІ 11 серпня 1998 року під №175, дійсним; зобов'язати Управління ЦНАП у м. Суми внести зміни у державний реєстр речових прав на нерухоме майно, зазначивши її власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» про визнання договору купівлі - продажу дійсним та зобов'язання внести зміни у державний реєстр речових прав на нерухоме майно відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування судом обставинам справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23 липня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу квартири. Відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 договору купівлі - продажу квартири, продаж квартири вчинено за вісімнадцять тисяч гривень, з яких 2 тис. грн. продавець отримав до підписання договору, а решту (16 тис. грн.) покупець зобов'язаний заплатити продавцю до 01 серпня 1999 року.

07 квітня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено угоду, згідно якої ОСОБА_1 виплатила ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 5 965 грн., що станом на 07 квітня 1999 року еквівалентно 1400 дол. США відповідно до договору купівлі - продажу квартири .

Отже, ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_4 (2000 грн. + 5965 грн.) = 7965 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2001 року, яке набрало законної сили, розірвано договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 липня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1; зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 7965 грн. У даному рішенні вказано, що ОСОБА_1 пояснила суду, що дійсно вона не розрахувалася за куплену квартиру, борг складав 10035 грн. Не має можливості сплатити із-за відсутності грошей.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2006 року (справа №2-2475/06) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сумської міської ради, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Відділу ГІРКО Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України в Сумській області про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 травня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету СМР про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету СМР про надання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 жилого приміщення (квартири АДРЕСА_1), визнання незаконним та скасування ордеру на ім'я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на квартиру АДРЕСА_1, відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2011 р. в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_11, треті особи: Управління обліку розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» про виселення відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 09 серпня 2011 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивачки на те, що нею було сплачено 18 000 грн. ОСОБА_4 за вказану квартиру спростовано рішенням суду яке набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах справи містяться копії судових рішень, які набрали законної сили і в яких встановлені обставини, які не дають підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме: судами було встановлено, що ОСОБА_1 не було сплачено повної суми за договором купівлі - продажу квартири. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2001 року, яке набрало законної сили, розірвано договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 липня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1; зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 7965 грн. (а.с. 39).

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом не повно з'ясовані обставини справи, не прийнято до уваги відкриття та внесення до ЄРДР кримінального провадження № 0002116 від 30 березня 2015 року щодо самовільного зайняття її квартири та підробки правовстановлюючих документів висновків суду не спростовують. Суду не надано жодного вироку щодо притягнення осіб до відповідальності у вказаному кримінальному провадженні.

Також не заслуговують на увагу посилання позивачки на те, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2001 року яким розірвано договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 липня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1; зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 7965 грн. було розглянуто без її участі і про це рішення вона дізналась через 3 роки після його ухвалення не є підставою для задоволення її позовних вимог. Вказане рішення набрало законної сили. Крім того, вказане рішення було оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Не заслуговують на увагу твердження позивачки про те, що суд безпідставно стягнув з неї судовий збір так як задовольнив її клопотання та звільнив її від сплати судового збору.

Згідно ч. ч. 1,3 ст. 82 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Отже, звільнення від сплати судового збору здійснюється судом в залежності від доведеності клопотання. Судом першої інстанції було враховано матеріальне становище ОСОБА_1 та ухвалою від 30 листопада 2017 року відстрочено їй сплату судового збору до ухвалення рішення, за наслідками розгляду справи судовий збір був стягнутий з позивачки на користь держави, тому колегія суддів не вбачає у діях суду порушення норм процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.М. Біляєва

О.Ю. Кононенко