АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/6442/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/620/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Журавська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання договорів недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року,

встановила:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року названий позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 від 16.11.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Більшиною С.О., зареєстрований в реєстрі за № 1216.

В задоволенні інших вимог позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_3 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, суд першої інстанції виходив із того, що даний договір укладений з порушенням чинного законодавства, за відсутності воліпозивача на його укладення, що підтвердженоналежними та допустимими доказами.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що згідно дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1998 року, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частках.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначила, що договір дарування квартири від 20 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. за реєстровим №1506, вона не укладала. Крім того, нею не укладався договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 16 листопада 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Більшиною С.О.

Відповідно до ч. ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Більшиною С.О., позивачем не укладався.

При цьому, суд першої інстанції взяв до уваги висновок експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0001016, розпочатого за заявою ОСОБА_3

Згідно висновку №8-4/1348 від 14 серпня 2017 року встановлено:

- рукописний запис «ОСОБА_3.» та підпис у графі «Продавець:__________» Договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 від 16.11.2015 року, зареєстрованому в реєстрі за №1216 - виконані не ОСОБА_3, зразки якої надані для порівняння, а іншою особою;

- рукописний напис «ОСОБА_3.» та підпис в Графі «Підпис________» заяви від 16.11.2015 року адресованої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Більшиній С.О., з друкованим текстом про те, що «…Я, ОСОБА_3, цією заявою стверджую той факт, що відносно відчужуваної мною квартири АДРЕСА_1, відсутні права користування малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, а також недієздатних чи обмежено дієздатних осіб, які обмежували б право на відчуження квартири за цим договором….» - виконані не ОСОБА_3, зразки якої були надані для порівняння, а іншою особою;

- рукописний напис «ОСОБА_3.» та підпис в Графі «Підпис________» заяви від 16.11.2015 року адресованої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Більшиній С.О., з друкованим текстом про те, що «…Я, ОСОБА_3, цією заявою стверджую той факт, що відчуження Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 є першим продажем нерухомого майна у дві тисячі п'ятнадцятому році…» - виконані не ОСОБА_3, зразки якої були надані для порівняння, а іншою особою.

- рукописний запис «ОСОБА_3.» та підпис у графі «Підпис:_________» заяви від 16.11.2015 року адресованої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Більшиній С.О., з друкованим текстом про те, що: «…Я, ОСОБА_4, цією заявою стверджую той факт, що грошові кошти, які витрачаються мною на купівлю квартири АДРЕСА_1, не є спільною сумісною власністю…» - виконані не ОСОБА_3, зразки якої були надані для порівняння, а іншою особою.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2

Колегія суддів, вважає висновок №8-4/1348 від 14 серпня 2017 року належним, допустимим, переконливим доказом, який був проведений під час кримінального провадження, а експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Судом першої інстанції було відмовлено у клопотанні про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, з підстав відсутності належного обґрунтування необхідності проведення такої експертизи.

В суді апеляційної інстанції представником третьої особи також було заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, яке відхилено колегією суддів, оскільки заявником не наведено мотивів та обґрунтувань на підтвердження сумнівів в правильності та об'єктивності проведеної експертизи в рамках кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок №8-4/1348 від 14 серпня 2017 року, який складений у кримінальному провадженні не є допустимим та належним доказом, колегія суддів не приймає, оскільки апелянтом не надано доказів, які б викликали сумніви в його правильності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 22 листопада 2017 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня їїприйняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук