Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2579/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - у складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань - Савчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1300 гривень щомісяця, починаючи з жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач ОСОБА_3 матеріальну допомогу на утримання дитини не надає і ухиляється від сплати аліментів.

27 лютого 2018 року Сарненським районним судом Рівненської області відкрито спрощене провадження по справі без повідомлення сторін.

12 березня 2018 року до суду надійшов відзив від відповідача, у якому він зазначив, що позивач ОСОБА_2, звертаючись до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів з відповідача, жодного разу не зверталася до відповідача з проханням сплати аліментів, а задоволення позову про стягнення аліментів у судовому порядку є можливим лише у випадку відсутності домовленості про сплату аліментів. Крім того вимога позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не може містити вимогу, що розмір цих аліментів має бути не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що позивачка жодним чином не обґрунтувала вимогу про стягнення аліментів за минулий час - з жовтня 2016 року та не надала суду доказів, які б свідчили про те, що вона з жовтня 2016 року намагалася стягнути з відповідача аліменти, а він у свою чергу ухилявся від їх сплати. Пояснив, що спроможний сплачувати позивачці 1000 гривень в місяць, що дасть йому можливість брати участь в утриманні доньки ОСОБА_4 та без значної шкоди для його нової сім'ї. З огляду на що, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у зв'язку з їх безпідставністю.

19 березня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій позивач ОСОБА_2 пояснила, що відповідач жодним чином не спростував твердження та аргументи по суті позовних вимог, не підтвердив їх жодними доказами Адже з моменту розірвання шлюбу жодного разу не провідав дитини, не надавав матеріальної допомоги, навіть змінив номер телефону, що свідчить про умисне ухилення відповідача від сплати аліментів. Крім того, те що сума 1300 гривень є завищеною та обтяжливою для відповідача, так як він має іншу сім'ю та несе матеріальні витрати на її утримання, не підтверджено жодними доказами. Також вказала, що після розірвання шлюбу, позивач зверталася до батьків відповідача з проханням вплинути на відповідача з можливістю матеріальної допомоги дитині.

Відповідач ОСОБА_3 не подав заперечення протягом п'яти днів після отримання відповіді на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2016 року, свідоцтва про народження вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 06 квітня 2010 року по 10 жовтня 2016 року, від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на утриманні матері - позивача по справі.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не довів, що аліменти в розмірі 1300 гривень на утримання дитини є для нього завищеними і те, що він матеріально утримує іншу сім'ю, а також керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1300 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Проте в порушення вищенаведених положень законодавства позивачкою не доведено наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, починаючи з жовтня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зі стягненням з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1300 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2017 року - дати звернення до суду - до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 258-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: