Справа № 163/2615/17
Провадження № 2/163/32/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилась спадщина зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за законом після смерті батька - ОСОБА_2 Спадщину прийняв, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

В судове засідання позивач не з'явився, у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що проти задоволення позову вони не заперечують та просять його задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З довідки виконкому Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області №303 від 24 квітня 2017 року вбачається, що по АДРЕСА_1 постійно проживав і був зареєстрований ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.4).

Витягом з погосподарської книги №4 за 1996-2000 роки, особовий рахунок №350 стверджується, що житловий будинок, 1960 року побудови, з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 (а.с.3).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Матеріалами спадкової справи доводиться та обставина, що спадкодавець ОСОБА_2 заповіту на випадок своєї смерті не залишив.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, відповідно як син спадкодавця. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та копією паспорта серії НОМЕР_4.

З матеріалів спадкової справи №7/2012 вбачається, що інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2, проте постановою державного нотаріуса від 01.06.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 останньому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 вбачається, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1, житловий будинок побудований у 1960 році.

Представник відповідача у своїй заяві до суду позов визнав, що в силу ст. 82 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, що проживає АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Рівненська сільська рада Любомльського району Волинської області, що знаходиться за адресою: село Рівне Любомльського району Волинської області, 44332.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь