Справа: 164/514/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2018 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 13 січня 2012 року померла її мати ОСОБА_4, по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Чорниж Маневицького району Волинської області, по вул. Польова, 17; дві земельні ділянки площею 0,6754 га, 0,3102 га, для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельна ділянка, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Ще за життя, 11 грудня 2006 року ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами заповіла ОСОБА_2, а земельні ділянки заповіла синові - ОСОБА_5, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, однак не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки 26 липня 2016 року помер. ОСОБА_2 прийняла спадщину по смерті матері та брата шляхом подачі до нотаріальної контори відповідних заяв, однак у звязку з відсутністю у спадкодавців правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом та за законом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_6, кожен зокрема не зявилися, однак подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 сільська рада Маневицького району Волинської області та Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 вищевказаного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1276 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2012 року померла мати позивача ОСОБА_4, однак ще за життя 11 грудня 2006 року посвідчила заповіт, яким житловий будинок, господарські будівлі, речі домашнього вжитку заповіла дочці ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю, заповіла синові - ОСОБА_5 (а.с. 7, 15).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 192755, ОСОБА_5 помер 26 липня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6).

Із витягу з погосподарської книги № 5 за 2010-2015 роки та довідки ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району № 164 від 24 січня 2017 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Польовій, 17, в с. Чорниж Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4, яка була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою разом із сином ОСОБА_5, який прийняв спадщину по смерті по смерті спадкодавця, проте спадкових прав не оформив, оскільки 26 липня 2016 року помер (а.с. 12, 14).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 003928, власником земельної ділянки площею 0,99 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4 (а.с. 16).

Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки підтверджується, що земельні ділянки площею 0,3102 га, 0,6754 га, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області, на праві приватної власності належать ОСОБА_4 (а.с. 19-27).

Рішенням ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області № 7/5 від 12 вересня 1997 року, ОСОБА_4 передано у приватну власність на постійне користування земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 28).

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22 березня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавців та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 33-34).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 426/1-16 від 2 травня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 13 січня 2012 року була заведена спадкова справа за № 154 за 2012 рік. 3 липня 2012 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_2 Крім того, після смерті ОСОБА_5, який помер 26 липня 2016 року, була заведена спадкова справа № 1 за 2017 рік. 24 січня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 51-54).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства 28 грудня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Чорниж Маневицького району Волинської області по вул. Польова, 17, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 37).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом та за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1261, 1269, 1270, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом та за заповітом право власності на житловий будинок № 17 з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться по вулиці Польова в селі Чорниж Маневицького району Волинської області;

дві земельні ділянки, площею 0,6754 га, 0,3102 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 003928, виданим 29 червня 2003 на підставі розпорядження Маневицької районної державної адміністрації Волинської області № 221 від 27 червня 2003 року;

земельну ділянку, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно рішення ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області № 7/5 від 12 вересня 1997 року;

земельну ділянку, площею 0,60 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, згідно рішення ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області № 7/5 від 12 вересня 1997 року, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська