Справа № 583/1987/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Охтирка

ОСОБА_1 міськрайсуд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участі секретаря Верби Н.О.

позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( пров. Якова Мантюренка, 2 б м. Охтирка, Сумська область, Україна, 42700) до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ( вул. Народного ополчення, 3 м. Київ, Україна) про відновлення межі,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона 03.05.2017 уклала договір № 292 з ОСОБА_1 міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою пров. Я. Майтюренка, 2/б, м. Охтирка, Сумська область. Під час виїзду на місцевість землевпорядниками не була встановлена (відновлена) межа, та не закріплена межовими знаками. Порушено п. п. 2.8, 3.12 Інструкції № 376 від 18.05.2010. Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками-відсутні. Претензія позивачки була проігнорована. Порушено п. п. 5.5, 5.6 договору. Не складався двосторонній акт, не були усунені істотні недоліки, але в пояснювальній записці землевпорядника зазначено, що при узгодженні внутрішніх меж земельної ділянки зацікавленими сторонами претензій не заявлено. Порушено п. 3.25 ДБН 360-92 містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень, якими встановлено, що для догляду за будівлями та нежилими приміщеннями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої відстані від кутів сараю до межі В-Г, яка складає 20 см і 80 см, мається невідповідність абрису технічної документації до містобудівельної документації, порушено п.17 ст.186 ЗК України.

В звязку з чим, після уточнення позовних вимог, порушує питання про зобовязання відповідача ОСОБА_1 міськрайонний виробничий відділ Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» виправити помилку в технічній документації на земельну ділянку, кадастрова зйомка, в частині межі В-Г, та відновити її п.1 ст. 107 ЗК України за дійсною межею, яка існувала до порушення її права, відповідно до Генерального плану БТІ, що за цими даними п.3 Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993 № 10, було винесено рішення № 611 від 30.12.1993 ОСОБА_1 міською радою «Про приватизацію земельних ділянок» та яке є підставою для виготовлення техдокументації на земельну ділянку позивачки і яка проходить по стіні будівлі (сарая) сусіда ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Пояснила, що вона звернулася до відповідача, щоб розробити технічну документацію. Сусід розробив технічну документацію на землю, яка не відповідає генеральному плану. За її зверненням технічна документація була розроблена, однак вона з нею не погодилася, що відповідачем було проігноровано. Вона вважає, що відповідачем неналежно виконані роботи по розробленню технічної документації, невірно визначені межі, а тому відповідач зобовязаний виготовити технічну документацію відповідно до дійсної межі.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, зазначила, що технічна документація була виготовлена відповідно до норм чинного законодавства з урахуванням вже існуючих меж. Позивачу було запропоновано розірвати договір та повернути кошти, однак вона відмовилася. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до умов укладеного з позивачем договору № 292 від 03.05.2017 ОСОБА_1 міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії Центру ДЗК було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Охтирка, пров. Якова Майтюренка, 2-б на імя ОСОБА_2. Кадастрову зйомку спірної земельної ділянки було виконано по фактичному використанню. За результатами кадастрової зйомки було обчислено площу та периметр земельної ділянки, складено кадастровий план земельної ділянки в масштабі 1:500 з відображенням суміжних землевласників (землекористувачів). Оскільки межі земельної ділянки по пров. Якова Майтюренка, 2-6 в м. Охтирка збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами, відповідно до п.3.5 та п.3.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, п.1 ст. 107 Земельного кодексу України, ст. 50, 55 Закону України «Про землеустрій», межі земельної ділянки межовими знаками встановленого зразка не закріплювалися. Обміри земельної ділянки здійснювалися з урахуванням існуючих державних актів на суміжні земельні ділянки. На момент складання акту прийомки - передачі межових знаків від 08.02.2017 позивач повністю погоджувалася з його змістом. Претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мала та власноруч підписала акт. Після відмови від підписання акту прийомки-передачі межових знаків від 08.02.2017 сусіднім землекористувачем (землевласником) по пров. Якова Майтюренка, 2-а гр. ОСОБА_4, позивач з метою врегулювання земельного спору, що виник та з проханням узгодити (підписати) акт прийомки-передачі межових знаків, особисто подала заяву на розгляд узгоджувальної комісії ОСОБА_1 міської ради. За результатами розгляду матеріалів справи та наданих зацікавленими особами пояснень, оцінивши в сукупності суть доводів та заперечень, узгоджувальна комісія з питань вирішення земельних спорів ОСОБА_1 міської ради прийшла до наступного висновку: технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Охтирка, пров. Якова Майтюренка,2-б була розроблена у відповідності до Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 за № 376. Позивачці було запропоновано отримати копію розробленої технічної документації для подальших дій на власний розсуд, які не суперечать законодавству, розірвати укладений раніше договір та навіть, повернути кошти. (а.с.71-73).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.05.2017 укладено договір № 292, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», предметом якого є за рахунок замовника виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, складання обміного файлу за адресою пр. Якова Майтюренка, 2Б, м. Охтирка, Сумської області (а.с.3).

Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на території м. Охтирка, пров. Якова Майтюренка, 2-Б, Сумська область (а.с.23-50).

Акт прийомки-передачі межових знаків від 08.02.2017, підписаний позивачкою, в якому зазначено, що вона не згодна з межею ВГ, АГ, порушено: ст. 107, п. 2 ЗК України, п.3.25 ДБН 360-92( а.с.67-68).

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 ст.152 ЗК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до висновку узгоджувальної комісії від 16.06.2017, комісія розглянула заяву ОСОБА_5 про сприяння у вирішенні питання узгодження меж земельної ділянки по пров. Якова Майтюренка, 2-б, м. Охтирка, комісія дійшла висновку, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою м. Охтирка, пров. Якова Майтюренка, 2-Б, Сумська область, розроблялась у відповідності до ЗК України, ЗУ «Про землеустрій», ЗУ « Про Державний земельний кадастр», Інструкції « Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» ( а.с.69-70).

Згідно із ч.1 ст. 53 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів складаються на основі затверджених у встановленому законодавством порядку генеральних планів населених пунктів або можуть розроблятись окремою їх частиною.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобовязані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Відповідно до п. п. 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Пунктами 4.1 4.3 Інструкції визначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Отже, нормами матеріального права передбачено, що до технічної документації із землеустрою включається, зокрема, акт прийомки-передачі межових знаків. Однак, у разі неможливості виявлення дійсних меж земельних ділянок їх встановлення здійснюється за фактичним землекористуванням.

У разі незгоди з технічною документацією із землеустрою, розробленої виходячи з фактичного землекористування, заінтересовані особи не будуть позбавлені можливості вирішити такий земельний спір відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про порушення відповідачем норм п.3.25* Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», оскільки відповідно до п.3.25* Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.08.2016, предметом розгляду справи було встановлення фактичної межі між земельною ділянкою, яка перебуває у її користуванні, та належною на праві власності її сусідові ОСОБА_3

Так судовим рішенням встановлено, що ПП «Бюро землевпорядного проектування» при виготовленні на замовлення відповідача ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою вірно було встановлено межі земельної ділянки згідно її тривалого фактичного використання.

Отже, ця обставина, в силу ч. 4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню,

Крім того, позивачка також посилалася на лист ДСНС яким зафіксовано факт порушення п.3.25 ДБН щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни господарського приміщення літньої кухні «В» менше 1 метру. Зазначена обставина була зафіксована також судом при проведенні огляду на місці. Однак зазначена обставина не свідчить про порушення прав позивачки, оскільки таке розташування приміщення літньої кухні від межі не викликало заперечень, а отже, було погоджене між попередніми власниками. Суд враховує також і той факт, що зазначене приміщення на той час батько позивачки збудував самочинно без врахування необхідної відстані до суміжної межі на той час майбутнього сусіда, відповідача по справі ОСОБА_3 У випадку виникнення перешкод у обслуговуванні частини господарського приміщення позивачка матиме можливість захистити своє право у інший спосіб (шляхом встановлення сервітуту) (а.с.87-91).

Таким чином, підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку , що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами порушення законодавства відповідачем при розробленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, господарських будівель і споруд за адресою: м. Охтирка, пров. Якова Майтюренка, 2-б, на імя ОСОБА_2, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 152, 158 Земельного кодексу України, Законом України «Про землеустрій», керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відновлення межі, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19 листопада 2018 року.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_6