Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4904/17 Головуючий у 1-й інстанції: Плечищева О.В.
Є.У.№ 323/2619/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, набутого під час шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого під час шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Зазначав, що з 29.08.2009 року сторони перебували у шлюбі, під час якого за спільні кошти придбали автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, вартістю 73 600 грн., який зареєстрований на ім'я відповідачки. Посилаючись на те, що в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу, згоди про поділ майна сторони не дійшли, просив суд визнати вказаний автомобіль об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на його 1/2 частку.

Заперечуючи проти позову, у листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначила, що шлюб сторін розірвано 19.09.2016р. Крім автомобіля марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В в період шлюбу за спільні кошти сторони придбали також автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, ринкова вартість якого становить 240 000 грн. Відповідач використовує вказаний автомобіль у своїй підприємницькій діяльності, надаючи послуги з вантажоперевезення по Україні.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її утриманні, батько дітей ніякої участі у їх вихованні і утриманні не приймає. Судовим рішенням у липні 2013 року з позивача були стягнуті аліменти на утримання дітей, яке останнім не виконується, станом на 01.02.2016 року заборгованість зі сплати аліментів становила 27 807, 42 грн. Посилаючись на вказані обставини, просила суд на підставі ст.70 ч.3 СК України відступити від засади рівності часток подружжя, врахувати інтереси малолітніх дітей, визнати за позивачем право власності на автомобіль MERSEDES-BENZ, стягнувши з останнього на її користь грошову компенсацію за належні їй 2/3 частки вказаного автомобіля у розмірі 160 000 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, набутого під час шлюбу, задоволено. Визнано автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, дата реєстрації 29.10.2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 об'єктом спільної власності подружжя та визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку зазначеного автомобіля.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого під час шлюбу, задоволено частково. Стягнуту з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 129 973 грн. 74 коп. компенсації ? частки ринкової вартості автомобіля марки MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об'єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4, тип ТЗ - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, як об'єкта спільної власності подружжя.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який зазначає, що судове рішення в частині задоволення зустрічного позову не відповідає вимогам закону. Позивач наголошує на тому, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що стосунки між сторонами були припинені у березні 2016 року, тоді як шлюб у судовому порядку було розірвано лише у вересні 2016 року. На думку позивача, суд безпідставно стягнув з нього на користь відповідачки грошову компенсацію ? частки ринкової вартості автомобіля MERSEDES-BENZ, який був проданий у червні 2016 року за 10 000 грн. Стороною у договорі купівлі-продажу була ОСОБА_4, представництво інтересів якої він здійснював на підставі нотаріально посвідченої довіреності. У зазначеній довіреності ОСОБА_4 як власник автомобіля надавала йому повноваження на продаж автомобіля за ціною і на умовах на розсуд повіреного. У передбаченому законом порядку цей правочин відповідачка не оспорила. Виручені від продажу кошти були витрачені на користь сім'ї. Крім того, на думку ОСОБА_3, при визначені грошової компенсації, суд вийшов за межі позовних вимог. Вважає, що сума до стягнення мала становити 120 000 грн., а не 129 973 грн., як визначив суд першої інстанції. З вказаних підстав просить рішення в частині задоволення зустрічного позову скасувати і ухвалити нове - про відмову у позові.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону і фактичним обставинам справи. Відповідачка підкреслювала, що в засіданні суду першої інстанції позивач не оспорював той факт, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки за декілька років до звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, у березні 2016 року однією сім'єю не проживали і спільне господарство не вели. Участі в утриманні дітей позивач не приймає, розмір заборгованості за аліментами на час ухвалення оскаржуваного рішення становив 40 990 грн. Вважає, що укладений позивачем у червні 2016 року договір купівлі-продажу автомобіля MERSEDES-BENZ не відповідав інтересам сім'ї, оскільки його ринкова вартість в декілька разів перевищила ціну продажу. Покупцем за договором купівлі-продажу була рідна сестра позивача, проте фактично позивач продовжує використовувати автомобіль у своїй підприємницькій діяльності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль MERSEDES-BENZ був спільною сумісною власністю подружжя, позивач розпорядився ним всупереч інтересам сім'ї, використані від продажу кошти витратив на власні потреби, а тому ринкова вартість відчуженого автомобіля має бути врахована при вирішенні питання про розподіл майна подружжя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на зібраних у справі доказах і не суперечать вимогам закону.

Встановлено, що сторони з 29.08.2009 року перебували у шлюбі, мають двох малолітніх дітей, на утримання яких судовим рішенням від 09.07.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.06.2013 року і до досягнення дітьми повноліття ( а.с.5, 46-47).

Діти відповідно до довідки № 2696 від 07.07.2016 року проживають разом з матір»ю без реєстрації за адресою: м. Оріхів, вулиця Пелешко, 17 ( а.с.44).

Позивач від утримання дітей ухиляється, аліменти не сплачує, станом на 01.08.2017 року заборгованість за аліментами становила 40 990 грн. 70 коп. ( а.с.48, 148).

На день вирішення справи у апеляційному суді заборгованість не погашена і становить понад 45 000 грн.

Сторонам на праві спільної сумісної власності належало два автомобіля, зареєстрованих на ім'я ОСОБА_4, з приводу яких між ними виник спір у цій справі.

Рішення суду першої інстанції в частині поділу автомобіля DAEWOO модель MATIZ сторонами не оскаржується і судом апеляційної інстанції не переглядається.

Автомобіль MERSEDES-BENZ, 2004 року випуску, фактично використовувався позивачем у його підприємницькій діяльності, за нотаріально посвідченою довіреністю від 18.03.2014 р. ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 повноваження на продаж автомобіля за ціною та на умовах на свій розсуд (а.с.81).

04.06.2016 року ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ВТТ № 534128 від 18.03.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_6, продав автомобіль MERSEDES-BENZ ОСОБА_7 за 10 000 гривень (а.с.79-84).

Згідно висновку експерта від 26.09.2017 року № 11-70, складеному Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, середня ринкова вартість бортового малотоннажного автомобіля MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об'єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4, тип ТЗ - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, на день оцінки, може складати 259 947, 48 грн. (а.с.134 -138).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За положенням ст.ст. 63, 69, 70 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.22, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Встановивши, що позивач після фактичного припинення шлюбних стосунків розпорядився спірним автомобілем на свій розсуд не в інтересах сім'ї, продав його своїй сестрі за ціною, яка майже в 26 разів нижче ринкової вартості, використаними коштами розпорядився на власний розсуд, заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей не погасив, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ринкова вартість відчуженого автомобіля має бути врахована при поділі майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно визначений час припинення шлюбних стосунків, що шлюб було розірвано лише у вересні 2016 року, після продажу спірного автомобіля, є неспроможними.

Як встановлено судом першої інстанції з вимогами про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 звернулася ще у червні 2013 року. Підставою звернення до суду було ухилення батька від матеріального забезпечення двох малолітніх дітей (а.с.45-46).

Судове рішення про стягнення аліментів позивачем належним чином не виконується, станом на липень 2017 року розмір заборгованості становив 40 990, 70 грн. (а,с.48, 148).

В рішенні суду про розірвання шлюбу час припинення фактичних шлюбних відносин не зазначено, проте при розгляді цієї справи у суді першої інстанції позивач не заперечував, що сторони припинили проживати однією сім'єю з березня 2016 року. Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і висновком Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року про результати розгляду повідомлення ОСОБА_4 про розшук автомобіля MERSEDES-BENZ. При опитуванні працівниками поліції і ОСОБА_8 і ОСОБА_4 пояснювали, що з березня 2016 року остання разом з дітьми переїхала до своїх батьків, подружжя разом не проживають, в суді знаходяться справи про розірвання шлюбу і про поділ майна ( а.с.61).

За таких обставин доводи апеляційної скарги про неправильне визначення часу припинення шлюбних відносин є неспроможними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач розпорядився спільним автомобілем за згодою відповідачки, без перевищення повноважень, наданих йому довіреністю, також не є підставою для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що продаж позивачем своїй рідній сестрі автомобіля, ринковою вартістю 259 947 грн., за 10 000 грн. вочевидь суперечить інтересам сім'ї. Належних і допустимих доказів на підтвердження факту передачі виручених від продажу грошей на користь сім'ї позивач суду не надав, заборгованість зі сплати аліментів не погасив. Відчуження автомобіля позивач здійснив у той час, коли подружжя фактично припинили спільне проживання, після укладення правочину він продовжував користуватися спірним автомобілем, що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Та обставина, що відповідачка як власник спірного автомобіля не оспорила в судовому порядку договір купівлі-продажу як такий, що укладено внаслідок зловмисної домовленості її представника з покупцем, не є підставою для відмови у захисті її порушеного права у обраний нею спосіб.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом неправильно визначена ринкова вартість автомобіля, що суд вийшов за межі позовних вимог зустрічного позову, є також безпідставними. При визначені ринкової вартості спірного автомобіля суд правомірно користувався висновком № 11-170 від 26.09.2017 року, складеним Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, згідно якому середня ринкова вартість бортового малотоннажного автомобіля MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об'єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4, тип ТЗ - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, на день оцінки, може складати: 259947 грн. 48 коп. ( а.с.133-138)

Цей висновок експерта позивачем не спростований.

Визначаючи розмір грошової компенсації, суд першої інстанції не порушив вимоги ст.13 ЦПК України і не вийшов за межі позовних вимог зустрічного позову, в якому відповідачка просила про стягнення 160 000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема щодо розумних строків вирішення справи, також не тягнуть за собою скасування судового рішення в оскаржуваній частині. Тривалий розгляд справи був викликаний об'єктивними причинами і не призвів до неправильного вирішення спору.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду в оскаржуваній частині відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для його скасування.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 268, 374,375,382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року по цій справі в оскаржуваній частині залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: