Постанова

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 357/6161/17

провадження № 61-30156св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Ярмола О. Я. від 19 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Яворського М. А., Сушко Л. П. від 14 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, у якому просила стягнутиз відповідача половину вартості автомобіля НОМЕР_1, мотоцикла НОМЕР_2, мотоцикла НОМЕР_3, автомобіля НОМЕР_4, в загальному розмірі 428 311 грн 20 коп.; визнатиза нею право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 1/2 частину нежитлових будівель та 1/2 частину СТО (готель, заправка, складське приміщення, ангар авто майстерня - бокс), які знаходяться по АДРЕСА_2

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року закрито провадження у вказаній справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що аналогічний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже вирішено у судовому порядку.

Ухвалою апеляційного суду від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у зв'язку із набранням законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, задовольнивши клопотання про витребування відомостей про проведення державної реєстрації транспортних засобів та нерухомого майна, які є предметом спору, не дочекався відповіді й передчасно закрив провадження у справі, а апеляційний суд не врахував роз'яснення, викладені у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд установив, що звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_4 просила стягнути на її користь половину вартості автомобіля НОМЕР_1, мотоцикла НОМЕР_2, мотоцикла НОМЕР_3, автомобіля НОМЕР_4, в загальному розмірі 428 311 грн 20 коп.; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 1/2 частину нежитлових будівель та 1/2 частину СТО (готель, заправка, складське приміщення, ангар авто майстерня - бокс), які знаходяться по АДРЕСА_2

В матеріалах справи наявні судові рішення, які набрали законної сили та з яких вбачається, що у 2014 році ОСОБА_4 вже зверталася до суду з позовом до ОСОБА_6. та просила, зокрема, стягнути на її користь половину вартості автомобіля марки «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_8 мотоцикла марки «Harley Davidson», д.н.з. НОМЕР_5 мотоцикла марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_6 автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_7 в загальному розмірі 428 311 грн 20 коп.; визнати за кожним з подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_3 та 1/2 частину нежитлових будівель, які знаходяться по АДРЕСА_4 в м. Біла Церква Київської області.

Тобто судами установлено, що вимоги цієї позовної заяви, поданої у червні 2017 року є такими, що були розглянуті в межах позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, поданого у 2014 році.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку із відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вказане та враховуючи, що ОСОБА_4 просить вирішити спір щодо поділу того самого майна, яке було предметом судового розгляду справи у 2014-2016 роках між тими самими сторонами і з тих самих підстав, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у цій справі відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. М. Коротун
В. П. Курило