Справа № 459/3277/17
Провадження № 2/459/245/2018
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 лютого 2018 р. м. Червоноград

Червоноградський міський суд Львівської області у складі: головуючого Рудакова Д.І., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, змінення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому, із врахуванням заяви від 10.01.2018 року, просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, нарахованих на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 30.09.2009 року по 09.10.2017 року на загальну суму 28 407,96 грн.; змінити розмір аліментів, визначених рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.02.2010 року з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць на 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей, тобто щоб визначений судом розмір аліментів у відсотках від доходу не привязувався до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

27.02.2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа № 2-712 від 02.02.2010 року до вирішення по суті справи № 459/3277/17.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову ОСОБА_2 розглядається судом без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, вимога боржника про зупинення стягнення за виконавчим документом є такою, що не відповідає видам забезпечення позову, встановленим ст. 152 ЦПК України, оскільки позивачем не оскаржується виконавчий документ № 2-712.

Крім того, суд вважає, що задоволення поданої боржником заяви про забезпечення позову, призведе до порушення прав відповідача та дітей, права яких забезпечуються ст. 27 Конвенції про права дитини, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» та чинними положеннями Сімейного кодексу України.

За таких обставин, заява про забезпечення позову не задовольняється.

Дану заяву розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 27.02.2018 року.

Суддя: Д. І. Рудаков