Справа № 703/3679/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє від імені Плескачівської Парафії Черкаської Єпархії Української Православної церкви до Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на будівлю, -

встановив:

ОСОБА_1, який діє від імені Плескачівської Парафії Черкаської Єпархії Української Православної церкви звернувся до суду з позовом до Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на будівлю.

ОСОБА_2 вимоги обґрунтовує тим, що Плескачівська Парафія Черкаської Єпархії Української Православної церкви зареєстрована як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 грудня 1993 року. Дана будівля перебуває в комунальній власності Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області та розміщена в с. Плескачівка по вул. Шкільна, 29 Б, Смілянського району Черкаської області. Він звернувся до державного реєстратора нерухомого майна з метою зареєструвати право власності на будівлю відповідно до приписів ст. 328, ч. 1 ст. 334 ЦК України, однак, в державній реєстрації майна йому відмовлено, так як останній власник не отримав до 1 січня 2013 року свідоцтво на право власності, яке видається органами місцевого самоврядування або виконавчої влади, як це передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином з метою визнання права власності на будівлю, він вимушений звернутися до за захистом порушеного права.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, сільський голова надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 липня 2018 року вбачається, що Плескачівська Парафія Черкаської Єпархії Української православної церкви зареєстрована як юридична особа 30 грудня 1993 року (а.с. 5).

Відповідно до Статуту затвердженого розпорядженням Представника Президента України в Черкаській області за № 474 від 30 грудня 1993 року Плескачівська парафія є релігійним обєднанням (релігійна спілка), первинним структурним підрозділом Української Правослоавної Церкви, який безпосередньо входить до складу Черкаської єпархії (а.с. 6-7).

З довідки Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 540 від 05 жовтня 2018 року вбачається, що приміщення церкви (громадський будинок) знаходиться за адресою с. Плескачівка, вул. Шкільна, 29 б, Смілянського району Черкаської області на земельній ділянці площею 0,30 га. Земельна ділянка знаходиться в комунальній власності Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 18).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що відсутність правовстановлюючих документів на будівлю позбавляє обєктивної можливості зареєструвати право власності за Плескачівською Парафією Черкаської Єпархії Української православної церкви, відтак звернення до суду з даним позовом є правомірним та обгрунтованим.

Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на будівлю.

Враховуючи визнання позову відповідачем та норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб.

На підставі наведеного та керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 16, 76, 81, 82, 89, 200, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України,-

вирішив:

ОСОБА_2 ОСОБА_3, який діє від імені Плескачівської Парафії Черкаської Єпархії Української Православної церкви до Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на будівлю, задовольнити.

Визнати право власності за Плескачівською Парафією Черкаської Єпархії Української Православної церкви на будівлю, яка розташована за адресою: вул. Шкільна, 29 Б, с. Плескачівка Смілянського району Черкаської області, ідентифікаційний код юридичної особи 42351482.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_3, який діє від імені Плескачівської Парафії Черкаської Єпархії Української Православної церкви, юридична адреса: вул. Шкільна, 29 Б, с. Плескачівка, Смілянського району Черкаської області, ідентифікаційний код юридичної особи 42351482.

Відповідач: Плескачівська сільська рада Смілянського району Черкаської області, місцезнаходження: вул. Братів Бондаренків, 15, с. Плескачівка, Смілянського району Черкаської області.

Головуючий О.П.Опалинська