АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року

м. Рівне

Справа № 560/1649/17

Провадження № 22-ц/787/612/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк

"ПриватБанк",

відповідач ОСОБА_4,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 лютого 2018 року (суддя Сидоренко З.С.) у справі № 560/1649/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.01.2011 року у розмірі 14792,54 грн.

Позовна заява мотивована тим, що у звязку з порушенням ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором № б/н від 27.01.2011 року утворилася заборгованість, розмір якої, станом на 15.11.2017 року, становить 14792,54 грн та складається із: 5873,34 грн тіло кредиту; 3158,60 грн нараховані відсотки за користування кредитом; 4580 грн пеня, а також штрафи у розмірі 680,60 грн процентна складова та 500 грн фіксована частина.

Ухвалою Дубровицького районного суду від 02 лютого 2018 року позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не усунено недоліків позовної заяви, згідно вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 10 січня 2018 року.

19 лютого 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" подано до суду апеляційну скаргу, у якій позивач просить скасувати ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 лютого 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що подана ПАТ КБ "ПриватБанк" позовна заява відповідає вимогам чинного законодавства та у місцевого суду були відсутні правові підстави для визнання її неподаною та повернення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Повертаючи заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" суд першої інстанції керувався ч. 3 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що, в порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Основні положення досудового врегулювання спору визначено частиною першою статті 16 ЦПК України, а саме: сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Тобто, заходи досудового врегулювання спору у разі його наявності вживаються сторонами за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Проте суд першої інстанції, повертаючи заяву, зокрема з тих підстав, що до неї не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом не зазначив в ухвалі закон, згідно із яким такі заходи є обов'язковими саме у цій справі.

Окрім того, як роз'яснено Верховним Судом України в п.7 постанови Пленуму № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Таким чином, позивач у своїй позовній заяві має зазначити саме засоби доказування, в яких містяться докази, що дозволять довести його правову позицію, і про які йому відомо.

Подана позивачем позовна заява, містить такий виклад обставин з посиланням на докази, що підтверджується її змістом, проте суд першої інстанції залишив це поза увагою та повернув позовну заяву.

Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу Дубровицького районного суду від 02 лютого 2018 року скасувати та направити справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Судді: С.В. Боймиструк

ОСОБА_3