Справа 326/535/18
Провадження № 2-о/326/37/2018
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

19 квітня 2018 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Приморський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13 березня 2018 року помер її чоловік ОСОБА_3, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №39, виданим Центральною міською лікарнею адміністрації міста Кіровське від 14.03.2018, тобто незаконною установою. На окупованій території вона отримала свідоцтво про смерть її чоловіка на російській мові, де зазначено, що 13.03.2018 помер «Бочкарев Александр Михайлович». Тобто, на руках вона має незаконне свідоцтво про смерть на російській мові та копію медичного свідоцтва про смерть також на російській мові. Після смерті, чоловіка вона звернула увагу на те, що не зважаючи на те, що вони є чоловіком та дружиною, у паспортах громадян України їх прізвища українською мовою зазначені по-різному: в її паспорті - «Бочкарьова», а в паспорті - «Бочкарев», тобто фактично вони не є чоловіком та дружиною, зважаючи на різний правопис прізвищ.

Дана помилка була зроблена у паспорті чоловіка, громадянина України при неправильному перекладі з російської мови, оскільки попередній паспорт був громадянина СРСР російською мовою. На даний час виправити помилку у паспорті чоловіка неможливо, оскільки він помер, та паспорт замінити не можливо. Зараз, вона не може отримати законне свідоцтво про смерть чоловіка, оскільки факт його смерті повинен встановлюватися в судовому порядку, а згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Оскільки у них в паспортах прізвища зазначені по-різному, вона як родич померлого не може звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Встановлення юридичного факту, що вона є дружиною померлого 13.03.2018 ОСОБА_3, їй необхідне для подальшого звернення до суду про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території та для подальшого звернення до нотаріуса для прийняття спадщини.

Згідно з довідкою від 13.12.2016 вона взята на облік як внутрішньо переміщена особа, місце її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після отримання медичного свідоцтва вона звернувся до Приморського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_3, однак отримала відмову у державній реєстрації факту смерті з підстав неможливості реєстрації, оскільки медичне свідоцтво про смерть, видане Центральною міською лікарнею м.Кіровське Донецької області є незаконним та видане установою, яка створена у порядку, не передбаченому законом. Дана відмова містить пропозицію щодо звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи у судовому порядку .

Вона вважає, що даний факт має юридичне значення, так як від нього залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав тому без його встановлення, вона не має можливості оформити належним чином спадкоємство після смерті чоловіка та навіть отримати свідоцтво про його смерть.

Просить: встановити юридичний факт, що вона є дружиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13.10.2018.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачає перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З поданої заяви вбачається, що звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця просить встановити факт, що вона є дружиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13.10.2018, посилається на ст.ст.315-319 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Спорідненість це кровний звязок між людьми, з наявністю якого закон повязує визначені права і обовязки (енциклопедичний словник, М.1980р.). Родичами являються особи, які походять або один від одного, або від спільного родоначальника. Спорідненість може бути пряма, коли зєднується ряд осіб, які походять один від одного (дід, батько, син, онук); бокова, коли зєднує осіб, які не походять один від одного, але мають спільного родоначальника. Юридичне значення спорідненості міститься в тому, що воно дає особливі права, покладає особливі обовязки і стає, у деяких випадках, юридичною перешкодою: близька спорідненість не допускає можливості шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, подружжя не є родичами, і у своєї заяві ОСОБА_1 фактично просить встановити тотожність особи, а саме, встановити, що померлий ОСОБА_3 є ОСОБА_4 Однак такі члени сім'ї, як дружина та чоловік, не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п.5 ст.273 ЦПК (1502-06) може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають (п. 11). Судами не встановлюється тотожність особи (п. 12).

Позивачка зазначає, що шлюб між нею та чоловіком зареєстровано 14.02.1976 Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, тобто після 8 липня 1944 року, на підтвердження чого надала суду свідоцтво про шлюб.

Крім того, згідно з наданим свідоцтвом про шлюб заявниця ОСОБА_1 з 14.02.1976 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4

Враховуючи викладене, подана заява не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті окремого провадження у даній справі про встановлення факту, що має юридичне значення,а саме факту перебування у шлюбних відносинах.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Таким чином, суд розяснює заявниці, що за її клопотанням сплачена сума судового збору повертається їй за ухвалою суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст.ст. 258,260,261,293,315,352,354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Ухвалу невідкладно надіслати ОСОБА_1 разом з її заявою та всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_5

з оригіналом згідно:

Суддя: Т.В. Стріжакова

19.04.2018