Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 553/991/15-ц

провадження № 61-4797св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої Ірини Володимирівни,

відповідач - ОСОБА_5,

відповідач - приватне підприємство «Антарекс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк» Білої І. В.на рішення апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Карнауха П. М., Чумак О. В. від 26 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк» Білої І. В. (далі - ПАТ «Український Бізнес Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, приватного підприємства «Антарекс» (далі - ПП «Антарекс») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 07 листопада 2012 року між ПАТ «Український бізнес банк» та ПП «Антарекс» укладено кредитний договір.

Також ПАТ «Український бізнес банк» зазначало, що 07 листопада 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між ним та ОСОБА_5 укладено договір поруки.

Посилаючись на те, що ПП «Антарекс» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконало, ПАТ «Український Бізнес Банк», уточнивши позовні вимоги, просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, що станом на 10 липня 2015 року становить 3 241 580 грн 54 коп., з яких тіло кредиту - 2 938 675 грн 83 коп., нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами - 179 315 грн 69 коп., комісія - 7 500 грн та пеня за неналежне виконання умов договору - 116 089 грн 02 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2016 року, позовні вимоги в частині стягнення нарахованих та несплачених процентів за користування за простроченим боргом у сумі 93 605 грн залишено без розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави у складі судді Андрущенко С. А. від 19 квітня 2016 року позов ПАТ «Український Бізнес Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ПП «Антарекс» та ОСОБА_5 2 333 200 грн заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2012 року. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв'язку із невиконання відповідачами умов кредитного договору, утворилася заборгованість перед ПАТ «Український Бізнес Банк», яка підлягає солідарному стягненню в розмірі, визначеному з урахуванням вимог статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон), оскільки ПП «Антарекс» здійснювало свою господарську діяльність на території, де проводиться антитерористична операція, а також з урахуванням проведення позичальником оплат у рахунок погашення заборгованості кредитним договором.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ «Український Бізнес Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2012 року станом на 10 липня 2015 року у розмірі 1 905 998 грн 69 коп. В частині позовних вимог ПАТ «Український Бізнес Банк» до ПП «Антарекс» про стягнення заборгованості за кредитним договором провадження у справі закрито. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з поручителя ОСОБА_5 на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, з урахуванням проведених ПП «Антарекс» виплат, у розмірі 1 905 998 грн 69 коп., де 1 902 248 грн 69 коп. - несплачене тіло кредиту та 3 750 грн - прострочена сплата комісії. Пеня за невиконання умов договору в розмірі 116 089 грн 02 коп., яка була нарахована у період дії форс-мажорних обставин, не підлягає стягненню.

15 серпня 2016 року ПАТ «Український Бізнес Банк» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року у частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Український Бізнес Банк» про стягнення пені у розмірі 116 089 грн 02 коп. із ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, заявник вказує на те, що до спірних правовідносин помилково застосовано положення Закону, так як відсутні підтвердження про те, що поручитель мешкав в зоні проведення антитерористичної операції, при цьому ПП «Антарекс» здійснює свою діяльність по всій території України, а тому ОСОБА_5 зобов'язаний сплатити банку суму пені за неналежне виконання умов кредитного договору.

16 вересня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу, в яких ОСОБА_5 вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, з огляду на те, що факт здійснення ПП «Антарекс» господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції є підставою для звільнення позичальника від обов'язку по сплаті пені за неналежне виконання умов кредитного договору, а тому від такого обов'язку звільнений і поручитель.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року справу за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_5, ПП «Антарекс» про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 січня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07 листопада 2012 року між ПАТ«Український Бізнес Банк» та ПП «Антарекс» було укладено кредитний договір, за умовами якого ПП «Антарекс» отримав від банку кредит у формі непоновлюваної кредитної лінії у сумі 3 млн. грн на придбання комерційної нерухомості на строк до 07 листопада 2017 року, зі сплатою 22% річних за користування кредитними коштами (т.1 а. с.5-6).

Боржник зобов'язаний щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, сплачувати банку комісійну винагороду за супроводження кредитної заборгованості у сумі 3 750 грн без податків згідно з графіком погашення, що є додатком № 1 (пункти 4.3., 4.5 кредитного договору).

Додатковою угодою від 18 червня 2013 року, укладеною між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ПП «Антарекс», було збільшено ліміт непоновлюваної кредитної лінії за кредитним договором від 07 листопада 2012 року до 4 млн. грн та викладено у новій редакції додаток 1.1 «Графік погашення» (т.1 а.с.8).

Також 28 березня 2014 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ПП «Антарекс» було укладено додаткову угоду до спірного кредитного договору, згідно з якою було викладено у новій редакції додаток 1.1 «Графік погашення» (т.1 а. с. 9).

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 07 листопада 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за укладеним між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ПП «Антарекс» кредитним договором від 07 листопада 2012 року, між ПАТ «Український бізнес банк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки, а також 18 червня 2013 року укладено додаткову угоду до вказаного договору поруки, згідно із якими ОСОБА_5 зобов'язався солідарно нести відповідальність перед позивачем за виконання зобов'язань за спірним кредитним договором на суму непоновлюваної кредитної лінії до 4 млн. грн (т.1 а. с.10, 11).

З 02 грудня 2014 року ПП «Антарекс» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувало несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим почала утворюватися заборгованість, яка згідно з висновком судової економічної експертизи від 21 грудня 2015 року (т.1 а. с. 213-217), а також з урахуванням уточнених позовних вимог, поданих суду 15 липня 2016 року, залишених без розгляду частини позовних вимог про стягнення нарахованих процентів за простроченим боргом в сумі 93 605 грн 71 коп. (т. 2 а. с.118), погашенням ПП «Антарекс» 31 липня 2015 року суми основної заборгованості у розмірі 200 тис. грн та 36 427 грн 14 коп. і 140 881 грн 48 коп. та 18 941 грн 38 коп., що були перераховані банком на сплату заборгованості за простроченими процентами, частковою сплатою основного боргу за кредитним договором 16 травня 2016 року у розмірі 1 млн. грн., сплатою 31 липня 2016 року комісії в розмірі 3 083 грн 71 коп. та 666 грн 29 коп., станом на 10 липня 2015 року складає:1 902 248 грн 69 коп. - заборгованість за основним боргом, 3 750 грн - заборгованість за простроченими комісіями та пеня у розмірі 116 089 грн 02 коп.

Сертифікатом Полтавської Торгово-промислової палати від 21 липня 2016 року засвідчено форс-мажорні обставини на території м. Донецька та Донецької області ПП «Антарекс» щодо зобов'язання по монтажу та наладці електротехнічного обладнання, здачі в експлуатацію результатів робіт в повному обсязі на об'єкті будівництва: «Будівництво торгово-розважального центру по вул. Зльотній Київського району м. Донецька, виконання якого наступило 15 квітня 2014 року, за договором підряду від 07 лютого 2014 року, які унеможливили його виконання в зазначений термін (т. 3 а. с. 41)

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За змістом статті 10 Закону, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року № 44(5) (далі - Регламент).

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2., 6.3. Регламенту, підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов'язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Заява за встановленою Торгово-промисловою палатою України формою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (Додатки №№ 1, 2, 3, 4 до Регламенту) подається за підписом керівника підприємства, організації та з відбитком печатки підприємства, або за його дорученням - довіреною особою. Заява фізичної особи подається за її підписом особисто або за її дорученням - довіреною особою.

Згідно з пунктами 6.10, 6.11 Регламенту, за результатами розгляду документів Торгово-промислова палата України України/регіональна Торгово-промислова палата видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Доступ до сертифікатів та документів, які стали підставою для видачі сертифікатів, надання відмов, залишення заяв без розгляду є обмеженим. Інформація про видані сертифікати та документи, на підставі яких вони виготовлені, є обмеженою для публічного доступу і може бути надана державним органам та посадовим особам на підставі відповідної ухвали суду.

Сертифікат встановленої форми про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України/регіональної Торгово-промислової палати (Додаток № 5 до Регламенту).

Ухвалюючи рішення про відмову у стягненні із ОСОБА_5 пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору та договору поруки від 07 листопада 2012 року, апеляційний суд, у порушення вищевказаних норм матеріального права, застосував до спірних правовідносин положення статті 617 ЦК України за відсутності висновку Торгово-промислової палати України (Полтавської торгово-промислової палати) про засвідчення настання обставин непереборної сили та відсутності вини саме ОСОБА_5 у затримці здійснення виплати позивачу коштів за спірними кредитним та договором поруки.

При цьому, судом апеляційної інстанції не враховано, що матеріали справи не місять також підтверджень того, що поручитель ОСОБА_5, зареєстрований та постійно проживає або переселився у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

При вирішенні спору судом апеляційної інстанції було залишено поза увагою той факт, що сертифікат про форс-мажорні обставини видано ПП «Антарекс» по окремому договору підряду від 07 лютого 2014 року, а підтвердження наявності засвідчених обставин непереборної сили за спірними зобов'язаннями по договору кредиту відповідачами надані не були.

ПП «Антарекс» не може бути визнано підприємством, що провадить (провадило) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, оскільки підприємство має своє місцезнаходження у м. Полтава та підтверджує, що займається виконання будівельних та електромонтажних робіт на території всієї України (т. 2 а. с. 16).

За таких обставин, апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про те, що із ОСОБА_5 не підлягає до стягнення пеня на основну суму кредитної заборгованості.

Частиною першою статті 412 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Обставини справи в частині вирішення вимог про стягнення пені встановлені судом апеляційної інстанції повно, і не вимагається у цій частині збирання або додаткова перевірка чи оцінка доказів. Однак, апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, в результаті чого апеляційний суд дійшов неправильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення із ОСОБА_5, як поручителя, пені за невиконання умов кредитного договору, так як на нього не розповсюджується дія Закону. За таких підстав рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову у цій частині.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, відтак відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції не перевіряється.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої Ірини Володимирівнизадовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року у частині відмови у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк» БілоїІрини Володимирівни до ОСОБА_5 про стягнення пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» (8) пеню за несвоєчасне виконання умов кредитного договору від 07 листопада 2012 року в розмірі 116 089 (сто шістнадцять тисяч вісімдесят дев'ять) грн 02 коп.

Стягнути із ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» (8) 4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн 80 коп. судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф.Хопта

Ю.В.Черняк