Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1247/18
Провадження № 2/494/587/18
9 листопада 2018 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,
при секретарі Козубенко О.О.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,
ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що 14 листопада 2017 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилась земельна ділянка, площею 5,75 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради Березівського районну Одеської області, яка була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За своє життя батько склав заповіт, яким заповідав належну йому на праві власності земельну ділянку, площею, 5,75 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради на масиві №20, ділянка №4. Після смерті батька він звернувся до державного нотаріуса з питання прийняття спадщини до майна, на яке батько склав заповіт на його ім`я та в день звернення отримав Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Крім нього, із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернувся його рідний брат ОСОБА_2 У роз`ясненні нотаріуса від 8 серпня 2018 року зазначено, що заповіт не зареєстрований в спадковому реєстрі, тому не може бути використаний для видачі свідоцтва про право на спадщину. З відповіді виконавчого комітету Березівської міської ради вбачається, що у звязку з тим, що ОСОБА_3 є померлим, тому визначені дії щодо реєстрації заповіту вчинити неможливо.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив.
Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1233 і 1235 ЦК України також передбачено, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.
Судом встановлено, що земельна ділянка №4, площею 5,75 га, розташована на масиві №20 Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала померлому 14 листопада 2017 року ОСОБА_3 (а.с. 9).
Заповітом від 27 червня 2014 року підтверджується, що належну на праві власності земельну ділянку, площею 5,75 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради Березівського району, масив №20, ділянка №4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ОД № 079549, виданого Вікторівською сільською радою Березівського району Одеської області 1 квітня 2002 року, спадкодавець заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Користуючись правом на спадкування за заповітом, позивач 15 грудня 2017 року для оформлення спадщини звернувся до нотаріуса та отримав в день звернення Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернувся також і його рідний брат, ОСОБА_2.
8 серпня 2018 року, звернувшись до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна, яке належало померлому батькові, позивач отримав розяснення, у якому було зазначено, що заповіт не зареєстрований в спадковому реєстрі, тому не може бути використаний для видачі свідоцтва про право на спадщину. Також було розяснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно звернутися до посадової особи органів місцевого самоврядування, якою був посвідчений заповіт для внесення відомостей щодо посвідчення заповіту до Спадкового реєстру (а.с.11).
З відповіді виконавчого комітету Березівської міської ради № 02-13/1280 від 18 вересня 2018 року вбачається, що у звязку з тим, що ОСОБА_3 є померлим, тому визначені дії щодо реєстрації заповіту вчинити неможливо (а.с. 15).
Заявою від 27 червня 2014 року, засвідченою секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовляється від частки спадщини на земельну ділянку, розміром 5,75 га, яка належить батьку ОСОБА_3 та залишилась після його смерті, на користь ОСОБА_6.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Таким чином, враховуючи, що позивачем повністю підтверджено право на земельну ділянку площею 5,75 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради Березівського району, масив №20, ділянка №4, суд у відповідності до положень ст.1216 ЦК України вважає, що успадкування майна повинно бути здійснено на користь останнього.
Керуючись ст.ст.12,13, 81, 89, 264, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.1216,1233,1235 ЦК України,
Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на земельну ділянку, площею 5, 75 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив №20, ділянка №4 та належала ОСОБА_3, померлому 14 листопада 2017 року, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ОД №079549, виданого Вікторівською сільською радою Березівського району Одеської області 1 квітня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №373 й була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за заповітом.
Заочне рішення можу бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Позивач: ОСОБА_6, вул.Новоселів, 90 с.Роздол Березівського району Одеської області.
Відповідач: ОСОБА_2, вул.Ломоносова, 53 с.Роздол Березівського району Одеської області.
Суддя: