Справа № 572/994/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Слободянюк Б.К.

за участю секретаря судових засідань - Кудіній А.Р.

позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника співвідповідача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_8, співвідповідач Любиковицька сільська рада Рівненської області, про визнання протиправним свідоцтва про право власності, рішення сільської ради та реєстрацію права власносКті на садибний (індивідуальний) житловий будинок і земельні ділянки та визнання права власності на садибний (Індивідуальний) житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 в якому просить визнати протиправним свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_1, виданого 1 березня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області та проведену на його підставі реєстрацію права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_8 і рішення Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року на підставі якого було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,151 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, оскільки вони були видані на майно, яке належало іншому власнику; визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,151га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового, будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 і дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства , загальною площею 2,41 га, розташовані на території Любиковицької сільської ради, згідно державного акта серія НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_9, яка за життя 24 листопада 1995 року посвідчила у виконавчому комітеті Любиковицької сільської ради заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. Вказує, що на праві власності мати мала садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 2,41га, розташовану на території Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області та земельну ділянку розміром 0,151 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2. В зв'язку з оформленням права на спадкове майно він звернувся до Сарненської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Після того, як позивач звернувся до нотаріуса з приводу отримання інформації про реєстрацію права власності на перераховане вище майно, він дізнався, що право власності на земельну ділянку площею 0,151 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 зареєстровано за його братом ОСОБА_8 на підставі рішення Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року; право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване також за ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: НОМЕР_1, виданого 11 березня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сарненського районного управління Рівненської області. В зв'язку чим звернувся до суду з даним позовом.

13 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача було залучено у в якості співвідповідача Любиковицьку сільську раду Сарненського району Рівненської області.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник позов підтримали в повному обсязі, дав пояснення згідно позову. В судових дебатах позивач вказав, що йому має належати старий будинок та частина землі під ним, а до нового будинку він не має ніякого віднощення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, подав письмові заперечення, згідно яких дав пояснення в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що 1986 року він почав будувати будинок поруч з будинком його матері, для чого отримав всі необхідні дозволи. Зазначив, що ній позивач, ні мати не вкладали грошей у спірний житловий будинок. Після того, як він побудував будинок на нього був відкритий окремий погосподарський номер. Коли він почав процедуру приватизації будинку, звернувся до позивача, на що останній повідомив, що жити разом з його дочкою не буде і погодився, щоб йому збудували окреме житло.

Представник відповідача - Любиковицької сільської ради позов не визнала. Пояснила, що на земельній ділянці побудовано два житлові будинки. В зв'язку з тим, що старий житловий будинок перебуває в аварійному стані, його до господарської книги не внесено, а новому будинку присвоїли адресу АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, пояснення представника Любиковицької сільської ради, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно договору купівлю-продажу (дарування) будинку від 7 серпня 1980 року ОСОБА_9 купила у ОСОБА_10 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1

Заповітом, посвідченим Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області 24 листопада 1995 року ОСОБА_9 усе майно де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, все те, що буде належати на день смерті заповіла сину ОСОБА_2.

Згідно довідки виданої виконкомом Любиковицької сільської ради 27.02.2017 року №495 встановлено, що ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. На час смерті проживав з нею син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 81501434, встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_1 Рівненської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить ОСОБА_3; житловий будинок АДРЕСА_1 Рівненської області належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого 20 серпня 2004 року, ОСОБА_9 є власником земельної ділянки площею 2,41 га на території Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства.

Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Соколовської М.В. від 24 лютого 2017 року ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, спадкоємцем не було подано документу, що посвідчує право власності спадкоємця на таке майно.

Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 24 травня 2017 року, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в будинку матері за адресою АДРЕСА_1 з 01 серпня 1953 року по 25 грудня 1995 року, з 25 грудня 1995 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_3. Виконкомом та сесією Любиковицької сільської ради не приймалися рішення про знесення старого будинку №39а після будівництва нового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_9. Будинок знаходиться в аварійному стані та розташований на земельній ділянці, що закріплена за будинком в АДРЕСА_4 і рахується за ОСОБА_3.

Згідно виписки з рішення Сарненської районної ради народних депутатів №338 від12 листопада 1986 року про надання дозволу на будівництво (перебудову) індивідуального жилого будинку, вирішили дозволити ОСОБА_3 будівництво індивідуального жилого будинку і господарських будівель в с. Любиковичі на земельній ділянці площею 0,11га.

Згідно з виписки з по господарської книги №3 в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3, що підтверджується довідкою №2485 від 08 липня 2003 року.

Згідно з виписки з по господарської книги №13 в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0,11га, що підтверджується довідкою №568 від 02 березня 2015 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 11 березня 2015 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1

Рішенням Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №270 від 06 травня 2015 року Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) було вирішено дати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2392 га, з них: 0,1510 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1

Рішенням Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року Про надання земельної ділянки у власністю ОСОБА_3 було вирішено надати ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1510 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1

Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 15 червня 2017 року № 1371, житловий будинок, що знаходиться за АДРЕСА_1

Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 15 червня 2017 року №1372, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 06 червня 2017 року №1321 на час смерті ОСОБА_9 за нею рахувалося майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5, присадибна земельна ділянка та господарські будівлі.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_8.

Відповідно до ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В зв'язку з тим, що відповідач набув право власності на житловий будинок на законних підставах, оскільки він побудував даний будинок власними силами та з власних матеріалів, то в задоволенні позовної вимоги позивача протиправним свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_1, виданого 1 березня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області та проведену на його підставі реєстрацію права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_8 слід відмовити.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 12 ЗК України сільські ради вправі передавати земельні ділянки у власність громадян і зобов'язані діяти відповідно до принципів земельного законодавства, вказаних в ст. 5 цього Кодексу, одним з яких є забезпечення рівності права на землю громадян та забезпечення гарантій прав на землю.

Відповідно до ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 рішенням Любиковицької сільської ради №79 від 10 липня 2016 року ОСОБА_3 була виділена правомірно, даним рішенням не були порушені принципи земельного законодавства, а також права ОСОБА_2, а тому в задоволенні вимоги про визнання протиправним рішення Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року слід відмовити. Посилання позивача на те, що ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка, яка належала іншому вланику не знайшло свого підтвердення в ході судового розгляду.

Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,151га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового, будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 і дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства , загальною площею 2,41 га, розташовані на території Любиковицької сільської ради, згідно державного акта серія НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

З досліджених доказів встановлено, що за ОСОБА_9 рахується житловий будинок АДРЕСА_5 Сарненського району Рівненської області, а житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, матері позивача він не належав, а тому право власності на нього не може бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст.. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Соколовської М.В. від 24 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 вимогу про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки перед нотаріусом позивач не ставив та йому не відмовлено у видачі такого свідоцтва, що не дає підстав суду для задоволення його вимог про визнання права власності на спадкове майно .

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на вищенаведене, в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

На підставі ст.ст., 321, 328, 331, 377, 1216, 1218, 1297 ЦК України ст..ст. 5,12,120 ЗК України, керуючись 263-265, ЦПК України,, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_8, співвідповідач Любиковицька сільська рада Рівненської області, про визнання протиправним свідоцтва про право власності, рішення сільської ради та реєстрацію права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок і земельні ділянки та визнання права власності на садибний (Індивідуальний) житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом відмовити повністю.

Повний текст рішення сторони можуть отримати 06 квітня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

СУДДЯ: .