Справа № 127/2-3356/11
Провадження № 4-с/127/118/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Печерського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві та просив суд визнати дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження та початку примусових заходів стягнення аліментів з ОСОБА_1 незаконними; скасувати постанову про відкриття провадження від 24.05.2012 року щодо ОСОБА_1 Скарга мотивована тим, що субєктом оскарження в ході виконання виконавчого провадження зі стягнення з ОСОБА_1 аліментів було порушено вимоги ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Державним виконавцем застосовано заходи примусового характеру по стягненню аліментів не пересвідчившись у тому, що боржника було повідомлено про існування виконавчого провадження. Вищевикладене й стало підставою звернення заявника до суду.

02.11.2018 року від старшого державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення проти скарги в яких вона просила відмовити в задоволенні скарги. Державний виконавець вказує, що ОСОБА_1 здійснював платежі зі сплати аліментів, отже був обізнаний про наявність виконавчого провадження відносно нього. Крім того державним виконавцем неодноразово направлялись виклики, повідомлення за адресою боржника. Також проводились виходи за адресою реєстрації боржника, за наслідками яких було складено відповідні акти. З метою погашення боржником заборгованості по аліментам державним виконавцем винесено відносно ОСОБА_1 постанови про встановлення тимчасових обмежень. Таким чином державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та виконав всі вимоги передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

09.11.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій скаржник посилається на подання позовної заяви про виключення відомостей про нього з актового запису про народження дитини.

Заявник до судового засідання не з'явився однак до суду подав заяву в якій просив розгляд скарги проводити без його присутності та присутності його представників.

Заінтересована особа - стягувач до судового засідання не з'явились про причини неявки до суду не повідомила, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Представник заінтересованої особи Печерського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві до суду не прибув, однак у надісланих до суду запереченнях просив розгляд скарги проводити без його участі.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, у відповідності до яких неявка учасників виконавчого провадження, не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Вирішуючи скаргу, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.05.2012 року постановою державного виконавця відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3356 виданого 15.02.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (на 35 а.с.).

25.05.2012 постановою державного виконавця відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 (на 36 а.с.).

20.03.2017 року постановою державного виконавця відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (на 73 а.с.).

16.02.2018 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві винесено ряд постанов, по виконавчому провадженню № 32590329 про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (на 108-109 а.с., 111-112 а.с., на 114-115 а.с.).

Згідно матеріалів цивільної справи № 2-3356/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, - 28.10.2011 року рішенням суду задоволено позовні вимоги, з ОСОБА_1 га користь ОСОБА_4В стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_1 оскаржував прийнятек рішення, про те ухвалою Апеляційнеогос уду Вінницької оьбласті від 10.01.2012 року апеляційнцу скаргу відхилено, рішення залишено без змін. Тому суд критично віднеоситься до повідомлення заявника про те, що ОСОБА_1 не знав про стягнення з нього аліментів.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-XIV із подальшими змінами, який був чинний на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, на підставі якого втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із ст. 18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дійсно в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим бездіяльність державного виконавця яка виразилась у не надісланні боржнику процесуальних документів виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження, не може слугувати підставою скасування даної постанови, оскільки це істотно обмежить права дитини.

Не може слугувати підставою оскарження дій державного виконавця і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження і подання ОСОБА_1 позову про виключення відомостей про нього як про батька з свідоцтва про народження дитини, на утримання якої стягуються аліменти.

Разом з тим, суд критично відноситься до посилання заявника про необізнаність існування виконавчого провадження зі стягнення з нього аліментів за виконавчим листом № 2-3356 виданого 15.02.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці. Так в матеріалах виконавчого провадження наявне повідомлення ПП «7 Плюс 4» проте, що їхній працівник ОСОБА_1 знає про рішення суду про стягнення аліментів та виконував його самостійно сплачуючи аліменти поштовим переказом 01.03.2012 року на суму 1600 грн та 03.09.2012 року на суму 1800 грн (на 43-46 а.с.). Таким чином перераховуючи на користь стягувача кошти боржник виконував свої аліментні зобов'язання та усвідомлював, що відносно нього відкрите виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві при вчиненні виконавчих дій не порушено, а тому підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 353, 354, 447, 450, 451 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: