РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4517/17

провадження у справі №2/0285/246/18

22 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Михайловської А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

сторони у справі : позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дитини з дня звернення до суду.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є здоровим та працездатним, отримує нерегулярні, однак, достатні доходи, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, так як дитина потребує також матеріального утримання і від свого батька. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги зменшила, та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно.

Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Як слідує з копії свідоцтва про народження /а.с. 4/, батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони у справі.

Неповнолітня дитина ОСОБА_4 проживає з матір"ю, позивачкою у справі, та перебуває на її утримання, оскільки сторони проживають окремо.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має, отримує достатні доходи, не достатньо приймає участі в утриманні своєї неповнолітньої доньки, на спростування чого останнім не було подано заперечення.

Разом з тим, за ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», беручи до уваги визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам самої дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355,430, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1, 11703 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання - с.Курчиця вул.Івана Романчука, 22 Новоград-Волинського району Житомирської області, 11720 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 ( одна тисяча двісті) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з 12.12.2017 року та до повноліття дочки.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції . Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення 22.02.2018 року.

Головуюча : А.В.Михайловська