ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Харків

Справа № 629/1371/17

Провадження № 22-ц/818/261/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 липня 2018 року ухвалене суддею Смірновою Н.А, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором: по сплаті кредиту у розмірі 2136 дол. США, процентів за строк з 31.12.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі 2347,63 дол. США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 04.04.2016 року по 03.04.2017 року у розмірі 18 493,42 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 03.04.2016 року по 03.04.2017 року в розмірі 16 493,52 грн, 3% річних від простроченої суми, що складає 1228,97 грн., а також судові витрати у розмірі 1 600 гривень.

Позов мотивований тим, що 22.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит (грошові кошти) в сумі 34 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів у розмірі 15,00% річних, понад встановлений договором термін - 30,00% річних з терміном повернення не пізніше 22.07.2015 року. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та невиконанням простроченої заборгованості АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.07.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 9 098,90 дол. США, що існувала станом на 08.12.2014 року, та за курсом НБУ станом на 08.12.2014 року еквівалентно 140 251,60 грн, та пені у розмірі 7 793,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 7637,99 дол. США, що за курсом НБУ становить 117 743,43 грн, заборгованість за відсотками - 1 460,10 дол. США, що за курсом НБУ становить 22 508,17 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 6 098,22 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 1 694,78 грн. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.03.2015 року задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вище зазначені суми. 08.07.2015 року на виконання рішення суду до банку від ОСОБА_2 надійшли кошти у загальному розмірі 149 525 грн 06 коп. Сума коштів 148 044 грн 06 коп. була конвертована у 6 961,60 дол. США за курсом 21,255897 грн. за 1 дол. США та погашено заборгованість: за процентами у розмірі 1 460,10 дол. США, за кредитом у розмірі 5 501,50 дол. США. Також були погашені понесені банком судові витрати у розмірі 1 480,46 грн. Виконавче провадження закрито у зв'язку з повним погашенням заборгованості. Разом з тим, позивач вважає, що станом на 03.04.2017 року залишаються не виконаними зобов'язання відповідача по сплаті кредиту у розмірі 2 136 дол. США, процентів за строк з 31.12.2014 року по 31.03.2017 року у розмірі 2 347,63 дол. США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 04.04.2016 року по 03.04.2017 року у розмірі 18 493,42 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 03.04.2016 року по 03.04.2017 року в розмірі 16493,52 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 1228,97 грн., а також судові витрати у розмірі 1600 гривень.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що боржник, виконуючи зобов'язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора). 2136,49 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача як не виконані зобов'язання по кредиту, є різницею між сумою 9 098.09 доларів США, яка повинна бути стягнута за рішення суду, та сумою 6 961.60 доларів США, в які була конвертована банком сплачена боржником сума 148 044.60 грн. Різниця утворилась в зв'язку зі зміною курсів валют. Тому, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті кредиту, процентів, пені є необгрунтованими. Разом з тим, виконавче провадження за рішенням суду виконано не в повному обсязі, що є підставою для його відновлення. Щодо стянення 3 % річних, суд зазначив, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «Укрсиббанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилаючись на положення статей 525, 526, 599, 610, 611, 629 ЦК України та правові висновки Верховного Суду України, ПАТ «Укрсиббанк» звертає увагу суду на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій.

3% річних нараховано за період з дня ухвалення рішення суду по день фактичного розрахунку, що відповідає вимогам закону.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір), за умовами якого ОСОБА_2. отримав кредит (грошові кошти) в сумі 34 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів у розмірі 15,00% річних, понад встановлений договором термін - 30,00% річних з терміном повернення не пізніше 22.07.2015 року. Відповідно до Кредитного договору - погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування або шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця суми кредиту та нарахованих процентів, однак Позичальником даний пункт договору не виконувався.

Згідно з свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_2, виданого 28.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 12, відповідач ОСОБА_2 змінив своє ім'я «ОСОБА_2» на ім'я «ОСОБА_2».

Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін.

Відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконував, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 08 грудня 2014 року виникла заборгованість за договором № 0 від 22.07.2008 у розмірі 9 098,90 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.12.2014 в еквіваленті у гривні становить -140 251,60 грн, та пені у розмірі 7 793,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 7 637,99 дол. США, що за курсом НБУ становила 117 743,43 грн, заборгованість за відсотками - 1 460,10 дол. США, що за курсом НБУ становила 22 508,17 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 6 098,22 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 1 694,78 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.03.2015 позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 9 098,90 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.12.2014 в еквіваленті у гривні становить -140 251,60 грн, та заборгованість по сплаті пені у розмірі 7 793,00 грн.

На підставі вказаного рішення суду від 12.03.2015 було видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження, що підтверджується копіями постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 47732043 та ВП № 47741436 від 08.06.2015 року.

Згідно з постановами про закінчення виконавчого провадження від 01.07.2015 року заборгованість за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.03.2015 року сплачена боржниками у повному обсязі, а саме: 30.06.2015 року двома квитанціями сплачені солідарна сума заборгованості за кредитом в розмірі 148 044,60 грн. та судовий збір.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закону України «Про виконавче провадження») - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьомуЗаконі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість, Лозівський міськрайонний суду Харківської області визначив розмір цієї заборгованості в іноземній валюті з урахуванням курсу НБУ станом на 08.12.2014 року в еквіваленті у гривні, отже спір про заявлене банком право, а саме про стягнення заборгованості по Кредитному договору вже вирішено судом.

З вимогами щодо правомірності дій головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області щодо закінчення виконавчого провадження ПАТ «Укрсиббанк» до суду не звертався.

Доводи ПАТ «Укрсиббанк» в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по кредитному договору, судова колегія відхиляє, оскільки вже є судове рішення, що набрало законної сили та є обов'язковим для виконання відповідачем, а подвійне стягнення заборгованості за тим самим зобов'язанням є неприпустимим.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками та обставинами встановленими судом першої інстанції. Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Поряд з цим, суд першої інстанції припустився помилки відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 1228 грн 97 коп.

Суд не мотивував підстави відмови у задоволенні позову в цій частині по суті заявлених позовних вимог. Рішення суду містить мотиви з яких не може бути стягнута заборгованість з врахуванням індексу інфляції, тоді як позивач таких позовних вимог не заявляв.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання 3% річних. Тому, судова колегія вважає, що в цій частині на підставі ст.625 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позов заявлено на 99448,97 грн., задоволено на 1228,97 грн., що складає 1,2%. Судовий збір сплачено позивачем за подачу позову та апеляційної скарги на загальну суму 4000 грн. Отже, стягненню на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає судовий збір в сумі 48 грн. (1,2 % від 4000 грн).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 липня 2018 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 3% річних.

Позов в цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3 % річних в сумі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) грн 97 коп. та судовий збір в сумі 48 (сорок вісім) грн., всього 1276 (одна тисяча двісті сімдесят шість) грн 97 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 20 листопада 2018 року