Справа №489/5846/17
Провадження №2-о/489/19/18
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Матяєвою С.І.

за участю: представника заявника ОСОБА_2

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту володіння 32/100 частками у праві приватної спільної власності на житловий будинок №42-44 по вулиці 10 Поздовжній в місті Миколаєві.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права, коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт, встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до довідки з комунального підприємства Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 19.12.2017 р. за вихідним № 3531 право власності на будинок №42-44 по вулиці 10 Поздовжній в місті Миколаєві станом на 28.12.2012 р. зареєстровано за: ОСОБА_4 68/100 часток на підставі договору дарування від 27.03.2012 р. посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованому в реєстрі № 383; ОСОБА_3 32/100 часток на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.02.2005 р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.01.2005 р..

Отже, виходячи з наведеного, вбачається що співвласником будинку є ОСОБА_4, який не заявлений заявником як стороною по справі.

Також, надана заявником копія свідоцтва про право власності містить виправлення, які належним чином не завірені.

Заявником не надано відомостей щодо неможливості отримання дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зокрема відмови органу місцевого самоврядування.

ОСОБА_3 в заяві просить встановити факт володіння нерухомим майном, тоді як володіння, є складовою права власності відповідно до статті 317 ЦК УКраїни.

Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки як що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючі вищевикладене, заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 4, 186, 259-261, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради залишити без розгляду.

Розяснити заявнику право на подання до суду позову на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено "23" лютого 2018 року.