Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 2-865/11

провадження № 61-5092 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

представник позивача - Мурашова Ганна Олександрівна,

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний банк комунікацій», приватне виробниче підприємство «КВАДРО»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова у складі судді Єрмак Н. В. від 12 травня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Коровіна С. Г., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., від 22 листопада 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2008 року відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний банк комунікацій» (далі - ТОВ «Міжнародний банк комунікацій»), приватне виробниче підприємство «КВАДРО» (далі - ПВП «КВАДРО»), про стягнення заборгованості за договором про овердрафтне обслуговування.

Позовна заява мотивована тим, що23 травня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Міжнародний банк комунікацій»укладено договір про овердрафтне обслуговування, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в межах ліміту овердрафту у розмірі 350 тис. грн з щомісячним розрахунком ліміту кредитування та сплатою 15,9 % річних на строк до 22 травня 2008 року. Додатковою угодою № 18 від 22 травня 2008 року строк дії договору пролонговано з 22 травня 2008 року до 1 листопада 2008 року.

Фінансовими поручителями виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» виступив директор цього підприємства ОСОБА_3 на підставі договору поруки № 76 від 23 травня 2007 року з урахуванням додаткових угод до нього щодо збільшення розміру зобов'язань та ОСОБА_2, як одноособовий власник ПВП «КВАДРО», за договором поруки № 87 від 20 липня 2007 року з додатковими угодами щодо збільшення розміру зобов'язань.

3 квітня 2008 року між банком, позичальником та ПВП «КВАДРО» також було укладено договір поруки на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Міжнародний банк комунікацій».

З травня 2007 року по травень 2008 року ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» та відповідачі сумлінно виконували умови договору про овердрафтне обслуговування. Банк щомісячно переглядав ліміт овердрафту та збільшував його відповідно до збільшення надходжень на поточний рахунок позичальника, але з 5 травня 2008 року грошові надходження на поточний рахунок почали зменшуватись, відтак з'явилась заборгованість.

У червні 2008 року надходження коштів на рахунок банку припинилось, у результаті чого станом на 10 листопада 2010 року заборгованість за овердрафтом склала 3 564 212 грн 13 коп., заборгованість за простроченими процентами - 1 477 665 грн 98 коп., заборгованість за простроченою комісією за червень 2008 року - 1 321 грн 15 коп.

Додатковою угодою № 20 від 27 червня 2007 року сторони договору про овердрафтне обслуговування домовились закрити ліміт овердрафту з 1 липня 2008 року.

Відповідно до пункту 5.3 договору про овердрафтне обслуговування за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами та комісій, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку (пеню), що становить: 1 123 889 грн 34 коп. за несвоєчасне погашення кредиту з 5 травня 2008 року до 31 жовтня 2009 року, 124 086 грн 44 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 6 червня 2008 року до 31 жовтня 2009 року, 364 грн 41 коп. - пеня за несвоєчасне погашення щомісячної комісії за період з 11 червня 2008 року до 31 жовтня 2009 року.

Згідно з пунктом 5.4 договору про овердрафтне обслуговування банк має право застосувати штрафні санкції за неповернення (невчасне повернення) наданих коштів у вигляді штрафу у розмірі 10 % від суми простроченої заборгованості, тобто 356 421 грн 21 коп.

Також у пункті 5.5. договору про овердрафтне обслуговування встановлені штрафні санкції за невиконання зобов'язань, передбачених пунктами 3.3.4 - 3.3.7 цього договору у розмірі 0,4 % від суми ліміту овердрафту, що діяв на момент порушення позичальником вказаних зобов'язань.

ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» порушені вимоги саме пункту 3.3.7 договору, яким передбачено, що протягом строку дії договору і до повного виконання зобов'язань по договору позичальник зобов'язується проводити свої безготівкові розрахунки через рахунки, відкриті в банку, у обсязі не менше ніж подвійний розмір ліміту овердрафту від дати підписання цього договору.

Ліміт овердрафту у червні 2008 року встановлено у розмірі 2 787 679 грн, відтак подвійний ліміт становить 5 575 358 грн, тому позичальник мав забезпечити надходження коштів на рахунок у червні 2008 року у такому ж розмірі, проте надходження на рахунок становило 154 057 грн 56 коп., внаслідок чого позичальник повинен сплатити штраф у розмірі 0,4 % відповідно до пункту 5.5 договору, що становить 11 150 грн 72 коп.

Ураховуючи викладене, ПАТ АБ «Укргазбанк», уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути солідарно з поручителів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування від 23 травня 2007 року з штрафними санкціями у розмірі 6 659 111 грн 38 коп.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором про офердрафтне обслуговування від 23 травня 2007 року у розмірі 6 659 111 грн 38 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов ПАТ АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив із того, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, проте позичальник та відповідачі, як поручителі, свої зобов'язання за договором про офердрафтне обслуговування та договорами поруки не виконували, у результаті чого утворилась заборгованість. При цьому в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником - ОСОБА_5, відхилено. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2011 рокузалишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив із того, що додаткові угоди до договору овердрафту, укладені між банком та позичальником, не є збільшенням обсягу відповідальності поручителів, а передбачені договором, за виконання якого поручилися відповідачі. Крім того, додаткові угоди від імені ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» укладав його директор - ОСОБА_3 Таким чином ці зміни основного договору були погоджені з поручителем ОСОБА_3 і фактично не вплинули на збільшення обсягу відповідальності поручителів, враховуючи, що комісійна винагорода не є борговою сумою.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 й ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що з 22 травня 2008 року процентна ставка за договором про офердрафтне обслуговування збільшилась до 21 % річних, проте відповідні зміни до договору поруки не вносились та не були погоджені з ним, як поручителем.

Таким чином, суди не застосували закон, який підлягав застосуванню, а саме частину першу статті 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У лютому 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що судові рішення є законними і обгрунтованими. 22 травня 2008 року між ОСОБА_3 та банком укладено додаткову угоду № 9 до договору поруки від 23 травня 2007 року, за умовами якої встановлено процентну ставку за користування овердрафтом у розмірі 20 % річних.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення в повному обсязі не відповідають.

Судом встановлено, що 23 травня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ТОВ «Міжнародний банк комунікацій»укладено договір про овердрафтне обслуговування, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в межах ліміту овердрафту у розмірі 350 тис. грн з щомісячним розрахунком ліміту кредитування та сплатою 15,9 % річних на строк до 22 травня 2008 року. Додатковою угодою № 18 від 22 травня2008 року строк дії договору пролонговано з 22 травня 2008 року до 1 листопада 2008 року.

Фінансовими поручителями виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» виступив директор цього підприємства ОСОБА_3 на підставі договору поруки № 76 від 23 травня 2007 року з урахуванням додаткових угод до нього щодо збільшення розміру зобов'язань та ОСОБА_2, як одноособовий власник ПВП «КВАДРО», за договором поруки № 87 від 20 липня 2007 року з додатковими угодами щодо збільшення розміру зобов'язань.

3 квітня 2008 року між банком, позичальником та ПВП «КВАДРО» також було укладено договір поруки на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Міжнародний банк комунікацій».

З травня 2007 року по травень 2008 року ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» та відповідачі сумлінно виконували умови договору про овердрафтне обслуговування. Банк щомісячно переглядав ліміт овердрафту та збільшував його відповідно до збільшення надходжень на поточний рахунок позичальника.

Так, додатковою угодою № 1 від 8 червня 2007 року сторони домовились, що починаючи з 11 червня 2007 року до 10 липня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 350 тис. грн; додатковою угодою № 3 від 10 липня 2007 року на період з 11 липня 2007 року до 10 серпня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 350 тис. грн; додатковою угодою № 4 від 20 липня 2007 року на період з 20 липня 2007 року до 10 серпня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 788 тис. грн; додатковою угодою № 5 від 10 серпня 2007 року на період з 10 серпня 2007 року до 10 вересня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 665 тис. грн; додатковою угодою № 6 від 11 вересня 2007 року на період з 11 вересня 2007 року до 10 жовтня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 665 тис. грн; додатковою угодою № 7 від 24 вересня 2007 року на період з 24 вересня 2007 року до 10 жовтня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 875 500 грн; додатковою угодою № 8 від 4 жовтня 2007 року на період з 4 жовтня 2007 року до 31 жовтня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 875 500 грн та змінено строк встановлення ліміту овердрафту з 10 на 25 число місяця, наступного після місяця підписання такої угоди включно; додатковою угодою № 9 від 29 жовтня 2007 року на період з 29 жовтня 2007 року до 30 листопада 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2 088 300 грн.; додатковою угодою № 12 від 30 листопада 2007 року на період з 1 грудня 2007 року до 31 грудня 2007 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2 088 300 грн; додатковою угодою № 13 від 27 грудня 2007 року на період з 1 січня 2008 року до 31 січня 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2 088 300 грн; додатковою угодою № 14 від 28 січня 2008 року на період з 1 лютого 2008 року до 29 лютого 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2 825 900 грн; додатковою угодою № 15 від 28 лютого 2008 року на період з 1 березня 2008 року до 31 березня 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2 825 900 грн; додатковою угодою № 16 від 1 квітня 2008 року на період з 1 квітня 2008 року до 3 квітня 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 3 778 800 грн; додатковою угодою № 17 від 30 квітня 2008 року на період з 1 травня 2008 року до 22 травня 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 3 335 700 грн; додатковою угодою № 18 від 22 травня 2008 року на період з 22 травня 2008 року до 31 травня 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 3 335 700 грн; додатковою угодою № 19 від 30 травня 2007 року на період з 1 червня 2008 року до 30 червня 2008 року ліміт овердрафту встановлено у розмірі 2 787 600 грн.

У червні 2008 року надходження коштів на рахунок припинилось, у результаті чого станом на 10 листопада 2010 року заборгованість за кредитом склала 3 564 212 грн 13 коп., заборгованість за простроченими процентами - 1 477 665 грн 98 коп., заборгованість за простроченою комісією за червень 2008 року - 1 321 грн 15 коп.

Додатковою угодою № 20 від 27 червня 2007 року сторони домовились закрити ліміт овердрафту з 1 липня 2008 року.

Відповідно до пункту 5.3 договору про овердрафтне обслуговуванняза порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами та комісій, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку (пеню), що становить: 1 123 889 грн 34 коп. за несвоєчасне погашення кредиту з 5 травня 2008 року до 31 жовтня 2009 року, 124 086 грн 44 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 6 червня 2008 року до 31 жовтня 2009 року, 364 грн 41 коп. - пеня за несвоєчасне погашення щомісячної комісії за період з 11 червня 2008 року до 31 жовтня 2009 року.

Згідно з пунктом 5.4 договору про овердрафтне обслуговування банк має право застосувати штрафні санкції за неповернення (невчасне повернення) наданих коштів у вигляді штрафу у розмірі 10 % від суми простроченої заборгованості, тобто 356 421 грн 21 коп.

Також у пункті 5.5. договору про овердрафтне обслуговування встановлені штрафні санкції за невиконання зобов'язань, передбачених пунктами 3.3.4 - 3.3.7 цього договору у розмірі 0,4 % від суми ліміту овердрафту, що діяв на момент порушення позичальником вказаних зобов'язань.

ТОВ «Міжнародний банк комунікацій» порушені вимоги саме пункту 3.3.7 договору, яким передбачено, що протягом строку дії договору і до повного виконання зобов'язань по договору позичальник зобов'язується проводити свої безготівкові розрахунки через рахунки, відкриті в банку, у обсязі не менше ніж подвійний розмір ліміту овердрафту від дати підписання цього договору.

Ліміт овердрафту у червні 2008 року встановлено у розмірі 2 787 679 грн, відтак подвійний ліміт становить 5 575 358 грн, тому позичальник мав забезпечити надходження коштів на рахунок у червні 2008 року у такому ж розмірі, проте надходження на рахунок становило 154 057 грн 56 коп., внаслідок чого позичальник повинен сплатити штраф у розмірі 0,4 % відповідно до пункту 5.5 договору, що становить 11 150 грн 72 коп.

Отже, заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування від 23 травня 2007 року з штрафними санкціями становить 6 659 111 грн 38 коп., яку позивач і просив стягнути.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Судом установлено, що пунктом 1.2 договору поруки № 76 передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договору.

Згідно з пунктом 1.3 договору поруки № 76 поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у повному обсязі.

Відповідно до умов додаткової угоди № 18 до договору про овердрафтне обслуговування, укладеної 22 травня 2008 року між банком та ТОВ «Міжнародний банк комунікацій», процентна ставка за користування овердрафтом в межах терміну, визначеного в п. 1.3.1. цього договору, встановлюється в розмірі 20 % річних.

У випадку порушення строків повернення кредитних коштів у формі овердрафту, встановленого в п. 1.3.1. цього договору, застосовується підвищена процентна ставка у розмірі 21 % річних.

22 травня 2008 року між банком, позичальником та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 9 до договору поруки № 76, відповідно до якої пункт 1.1. викладено у такій редакції: поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по договору про овердрафтне обслуговування за такими умовами: строк користування овердрафтом по 21 листопада 2008 року, процентна ставка за користування овердрафтом в межах вищеозначеного терміну 20 % річних, щомісячна комісія 0,25 % від ліміту овердрафту, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальнику надається овердрафт у сумі 3 335 721 грн з урахуванням усіх змін та доповнень до договору.

Отже, з дати укладення додаткової угоди № 18 до договору про овердрафтне обслуговування, тобто з 22 травня 2008 року,обсяг зобов'язань поручителя ОСОБА_3 збільшився за його згодою з урахуванням укладення відповідної додаткової угоди № 9 до договору поруки № 76, тому підстави для застосування положень частини першої статті 559 ЦК України відсутні.

Разом з тим статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає кілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не має права пред'явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж договору про овердрафтне обслуговування.

З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки підстав для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України немає.

Також зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-511цс15, в якій були встановлені подібні правовідносини.

Таким чином, висновки судів про те, що зміни основного зобов'язання щодо процентної ставки за користування овердрафтом були погоджені з поручителем ОСОБА_3, відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, наданим суду доказам дана належна правова оцінка, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують, на законність судових рішень в цій частині не впливають.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для солідарного стягнення з поручителів суми заборгованості за договором про овердрафтне обслуговування не узгоджуються з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення в частині солідарно стягнення з поручителів заборгованості за договором про овердрафтне обслуговуванняпідлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про стягнення з поручителів зазначеної заборгованості.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року в частині солідарного стягнення заборгованості за договором про овердрафтне обслуговування з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за договором про офердрафтне обслуговування від 23 травня 2007 року у розмірі 6 659 111 грн 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за договором про офердрафтне обслуговування від 23 травня 2007 року у розмірі 6 659 111 грн 38 коп.

У решті заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

С. Ф.Хопта

Ю. В.Черняк