Справа № 159/1162/18
Провадження № 2/159/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Жукової Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на наступні обставини: 27 серпня 2011 року між ЗАТ «Приватбанк» та позивачем було укладено кредитний договір, за умови якого вона отримала кредит в розмірі 4 793, 80 на строк до 26 серпня 2013 року включно. Однак, з неналежним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2014 року в цивільній справі № 159/6898/14-ц з неї на користь банку було стягнуто заборгованість у розмірі 12 840, 18 грн. 22 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 14049, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплаченої в строк за кредитним договором № VOXRF663320135 від 27.08.2011 року заборгованості у сумі 33 372, 46 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн. Постановою державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 16 січня 2018 року ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП №55544495 на підставі вказаного виконавчого напису.Вважає, що вищезгаданий виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки суперечить цивільному законодавству, згідно з яким нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обовязкові умови вчинення виконавчих написів нотаріусами України згідно з ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», наступні: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організація мине більше одного року. Всупереч вищенаведеним нормам, оспорюваний ним виконавчий напис, вчинений нотаріусом на підставі недостовірних даних стягувача про наявність безспірної заборгованості ОСОБА_3 перед банком. Оскільки банк надав сумнівний розрахунок заборгованості по кредиту, який не відповідає положенням ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тобто не може вважатися первинним документом бухгалтерської звітності. Вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом відбулось з порушенням строку для вчинення такого. З посиланням на норми ст.257, ст.261 ЦК України, ст.87, ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» прохає визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

У ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю, з підстав, зазначених у ньому та прохає задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений 22.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі №14049, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 33372,46 гривень за кредитним договором № VOXRF663320135 від 27.08.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_2 позову не визнав, прохає у позові відмовити з підстав зазначених у запереченнях проти позову. Відповідно до яких зазначив, що здійснення виконавчого напису регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. Пунктом 2 Переліку документів за якими стягненя заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для вчинення виконавчого напису, банк надав нотаріусу вказані документи. Крім цього, жодним нормативно-правовим актом не передбачена, що для вчинення виконавчого напису, нотаріус зобовязаний витребовувати інші документи, зокрема такі як зазначає в позові ОСОБА_3 первинні документи, посилаючись на ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Крім цього, заперечує щодо застосування строку позовної давності. Зокрема, вказує на те, що відповідно до умов заяви позичальника № VOXRF663320135 від 27.08.2011 року банк надав позичальнику, строковий кредит в сумі в розмірі 4 793, на строк з 27.08.2011 року до 26.11.2013 року включно. Відповідно до п.5.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які діяли на момент укладення даної заявки позивачем,терміни позовної заяви давності по вимогах про стягнення кредиту,відсотків за користування кредитом,винагороди неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Оскільки, кошти Позивач повинен був повернути не пізніше 26.08.2013 року, відповідно строк позовної давності ПАТ КБ «Приватбанк» не пропустив. Також банк звертався з позовом до позивача про стягнення заборгованості за договором № VOXRF663320135 від 27.08.2011 року у 2014 році, тобто в межах пятирічного строку позовної давності, що підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.02.2014 року,а тому відбулось переривання строку позовної давності. Враховуючи викладене, прохає відмовити в позові.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу ДВС, покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року між ПАТ КБ«Приватбанк» та позивачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умови якого остання отримала кредит в розмірі 4793,80 грн. на строк 24 місяців по 26 серпня 2013 року включно.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року в цивільній справі № 159/6898/14-ц з ОСОБА_3 на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 12840 грн.18 коп. Рішення набрало законної сили і звернуто до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ ОСОБА_6 від 18 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12840,18 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ ОСОБА_6 від 22 лютого 2017 року повернуто виконавчий документ стягувачеві, в звязку з відсутністю у боржника майна та коштів, на яке може бути звернуто стягнення.

22 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 14049, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплаченої в строк за кредитним договором № VOXRF663320135 від 27.08.2011 року заборгованості у сумі 33 372, 46 грн. за кредитним договором, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1 357, 89 грн.; заборгованість за відсотками 0, 33 грн.; заборгованість з комісії 239, 70 грн.; заборгованість з пені 29 709, 18 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500, 00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості ) 1 565, 36 грн. Та витрати, за вчинення виконавчого напису 1 800, 00 грн. Строк, за який провадиться стягнення строк, за який проводиться стягнення, 2 202 днів, а саме з 27.08.2011 року по 06.09.2017 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ ОСОБА_5 від 16 січня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №55544495, на підставі виконавчого напису №14049 від 22.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 33372,46 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1800, 00 грн.

Згідно зі ст. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України,ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановоюКабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року№1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15.

У пп. 3.1., 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Разом з тим, відповідно до правової позиції ВСУ, що була висловлена ним в постанові від 05.07.2017 року у справі 6-887цс17: "З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису."

У ході розгляду справи встановлено, що на час звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в суді вже розглядалась справа про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 27.08.2011 року.

Дана обставина підтверджується, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від від 18 грудня 2014 року. Тоді, як виконавчий напис вчинено нотаріусом 22 вересня 2017 року, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Крім цього, за виконавчим написом проведено повторне стягнення заборгованості також за період визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року, тобто проведено подвійне стягнення суми заборгованості за вказаний у рішенні суду термін.

Із врахуванням підстав викладених вище, суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису як таким, що не підлягає виконанню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.10, 12, 81, 89, 141, 263-268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі №14049, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 33372,46 гривень за кредитним договором №VOXRF663320135 від 27.08.2011 року та витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1800 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 (і.н.) судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду

.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 07 травня 2018 року.

Головуючий В.О.Лесик