Справа № 127/5603/18
Провадження № 4-с/127/23/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

за участю секретаря Мельника А.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 за скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій обл. ОСОБА_4 в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні ним постанов від 14.02.2018 року по виконавчому провадженню № 14049587 та зобов'язати суб'єкта оскарження скасувати постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14.02.2018 року по виконавчому провадженню № 14049587.

В судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу, зазначив, що дії державного виконавця стосовно винесення оскаржуваної постанови є незаконними, оскільки норма закону якою керувався державний виконавець діє тільки з 06.12.2018 року, однак постанови про обтяження боржника винесено з урахуванням шести місячної заборгованості, яка нараховувалась до прийняття чинності нової редакції ЗУ «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 посилаючи на дію закону в часі просив суд задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 вважав свої дії правомірними та просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 заперечував проти скарги просив суд відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні встановлено, що в проваджені Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій обл. знаходиться виконавчий лист № 2-3841, виданий 28.07.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Заборгованість по аліментам згідно розрахунку на березень 2018 року складає 30264 грн.

14.02.2018 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій обл. ОСОБА_4 винесено ряд постанов, по виконавчому провадженню № 14049587 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Суд вважає, що застосування державним виконавцем зазначених обмежень є незаконним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. При цьому в ст.. 11 ЗУ « Про виконавче провадження внесено зміни, - доповнено частиною 4 , згідно якої строк обчислення заборгованості зі слати аліментів для застосування заходів , передбачених п. 1-4 ч.9 , 20 ст. 71 цього закону обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Про те, з гідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд приймає до уваги те, що тимчасові обмеження в праві є обмеженням прав особи. Так, зокрема ст. 33 Конституції України особі гарантовано свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 6 ст. 10 ЦПК України, , якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Оскільки Законом України від 07.12.2017 року введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018 року.

В постановах державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 14.02.2018 року. вказано, що заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 виникла станом на 31 січня 2018 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки в судове засіданні встановлено обґрунтованість скарги ОСОБА_1, суд визнає оскаржувані постанови державного виконавця від 14.02.2018 року неправомірними.

Для поновлення порушеного права заявника суд вважає за необхідне скасувати вказані постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 при винесенні ним постанов від 14.02.2018 року по виконавчому провадженню № 14049587.

Зобовязати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 усунути порушення прав ОСОБА_1 - скасувати постанови про тимчасові обмеження його прав , застосовані постановами від 14.02.2018 року: у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання по виконавчому провадженню № 14049587.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: