АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4398/17 Номер провадження 22-ц/786/555/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді:Хіль Л.М.,

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л.,

Секретар: Колодюк О.П.,

За участі: скаржника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про спонукання у виконанні умов договору.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивачі звернулись до відповідача з позовом про необхідність виконати належним чином зобов'язання, передбачені договором на надання послуг від 17.09.2016р. щодо впорядкування, оформлення та реєстрації прав власності на нерухоме майно, згідно якого останній зобов`язався надати послуги в упорядкуванні, оформленні та реєстрації права власності на нерухоме майно згідно додатку до договору - квартири № 4, 5, 12 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 зі складанням, за умов виконання взаємних зобов'язань за вказаним договором, акта відповідного змісту.

В обґрунтування позову зазначили, що згідно акту прийому-передачі відповідачу були передані оригінали документів, необхідні для виконання послуг.

Також вказували, що за час дії договору відповідач в порушення умов Договору зобов'язань по договору не виконав. Розділом 2 вказаного договору зазначений вичерпний перелік дій, які необхідно виконати Відповідачу на виконання умов договору. Згідно п. 2.1.1. Договору зобов'язання по оформленню та реєстрації права власності на майно мало бути виконано у встановлений договором термін.

В порушення умов Розділу 3 договору Відповідач не надав Позивачам акт виконаних послуг з вказанням переліку наданих послуг за період дії договору та відповідне зобов'язання за Договором не виконав.

Позивачами та відповідачем до суду подано мирову угоду, згідно якої за позивачами визнається право власності на квартири № 4, 5, 12 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1; позивачі відмовляються від будь-яких претензій до відповідача в зв'язку невиконанням останнім умов договору про надання послуг від 17.09.2016р.; затвердженням цієї мирової угоди права та обов'язки за договором, укладеним між позивачами та відповідачем про надання послуг від 17.09.2016р. припиняються.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 липня 2017 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між сторонами у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про спонукання у виконанні умов договору від 07.09.2016 р. на наступних умовах:

- За ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_3, визнається право власності на квартиру № 4 за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 15,8 кв.м, в загальному користуванні коридор І площею 23,9 кв.м, кухня II площею 23,6 кв.м, умивальня ІІІ площею 11,9 кв.м, ванна ІV площею 3,7 кв.м, коридор V площею 4,6 кв.м, коридор VI площею 7,5 кв.м, коридор VII площею 1,5 кв.м, вбиральня VIII площею 0,8 кв.м, вбиральня IX площею 0,8 кв.м, вбиральня X площею 0,9 кв.м, вбиральня XI площею 0,9 кв.м;

- За ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, визнається право власності на квартира № 12 за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв.м, у загальному користуванні кухня площею 23.5 кв.м, вбиральня площею 0.9 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, ванна кімната площею 5.1 кв.м, коридор площею 7,2 кв.м, коридор площею 3,5 кв.м, коридор площею 4,7 кв.м, коридор площею 28,1 кв.м, умивальник площею 10.2 кв.м;

- За ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_2, визнається право власності на квартиру № 5 за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 12,6 кв.м., яка складається з 1 кімнати площею 11.8 кв.м., 2 шафи площею 0,4 кв.м., 3 шафи площею 0,4 кв.м., в загальному користуванні коридор І площею 23,9 кв.м., кухня II площею 23,6 кв.м., умивальня ІІІ площею 11,9 кв.м., ванна ІV площею 3,7 кв.м., коридор V площею 4,6 кв.м., коридор VI площею 7,5 кв.м., коридор VII площею 1,5 кв.м., вбиральня VIII площею 0,8 кв.м., вбиральня IX площею 0,8 кв.м., вбиральня X площею 0,9 кв.м., вбиральня XI площею 0,9 кв.м.

- ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відмовляються від будь-яких претензій до ОСОБА_7 у зв'язку з невиконанням останнім умов договору про надання послуг від 07.09.2016 р.

- Затвердженням цієї мирової угоди права та обов'язки за договором, укладеним між ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про надання послуг від 07.09.2016 р. припиняються.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про спонукання у виконанні умов договору від 07.09.2016 р - закрито.

Право власності на квартиру № 4 за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 15,8 кв.м, в загальному користуванні коридор І площею 23,9 кв.м, кухня II площею 23,6 кв.м, умивальня ІІІ площею 11,9 кв.м, ванна ІV площею 3,7 кв.м, коридор V площею 4,6 кв.м, коридор VI площею 7,5 кв.м, коридор VII площею 1,5 кв.м, вбиральня VIII площею 0,8 кв.м, вбиральня IX площею 0,8 кв.м, вбиральня X площею 0,9 кв.м, вбиральня XI площею 0,9 кв.м; квартиру № 12 за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 21,1 кв.м, у загальному користуванні кухня площею 23.5 кв.м, вбиральня площею 0.9 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, вбиральня площею 0.8 кв.м, ванна кімната площею 5.1 кв.м, коридор площею 7,2 кв.м, коридор площею 3,5 кв.м, коридор площею 4,7 кв.м, коридор площею 28,1 кв.м, умивальник площею 10.2 кв.м; на квартиру № 5 за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 12,6 кв.м., яка складається з 1 кімнати площею 11.8 кв.м., 2 шафи площею 0,4 кв.м., 3 шафи площею 0,4 кв.м., в загальному користуванні коридор І площею 23,9 кв.м., кухня II площею 23,6 кв.м., умивальня ІІІ площею 11,9 кв.м., ванна ІV площею 3,7 кв.м., коридор V площею 4,6 кв.м., коридор VI площею 7,5 кв.м., коридор VII площею 1,5 кв.м., вбиральня VIII площею 0,8 кв.м., вбиральня IX площею 0,8 кв.м., вбиральня X площею 0,9 кв.м., вбиральня XI площею 0,9 кв.м., підлягає державній реєстрації.

Не погодившись із вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив ухвалу місцевого суду скасувати з підстав неправильного застосування норм процесуального права та ухвалити нове рішення яким в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про впорядкування, оформлення та реєстрації прав власності на нерухоме майно відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 179 від 19.04.1989 року будинок по АДРЕСА_1 має статус гуртожитку для малосімейних.

Статус гуртожитку будинку по АДРЕСА_1 також підтверджується додатком до рішення сорок четвертої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 25.09.2014 року « Про внесення змін до рішення дев'ятнадцятої сесії Полтавської міської ради п'ятого скликання від 11 вересня 2007 року « Про надання згоди на прийняття до комунальної власності міста жилих будинків ЖЕП « Будівельник».

Також зазначив, що до цього часу у вказаному гуртожитку приватизація кімнат не проводилася, дозвіл на приватизацію Полтавської міською радою не надавався, статус житлового будинку також не присвоювався.

Вказував, що при винесенні ухвали Октябрського районного суду не встановлено : хто саме займає кімнату, що вказана кімната не є квартирою, що будинок має статус гуртожитку та приватизація кімнат у вказаному будинку не проводиться.

Таким чином зазначив, що вказаною ухвалою порушені його права та законні інтереси.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із пунктами 1, 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Визнаючи мирову угоду та закриваючи провадження у цивільній справі, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суд з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 3 ЦПК України (в редакції на час звернення до суду), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З огляду на ст. 15 ЦК України (в редакції на час звернення до суду),, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали), встановлює диспозитивність цивільного судочинства, яка полягає, зокрема в тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 175 ЦПК України (в редакції на час затвердження мирової угоди) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

За змістом вказаної статті мирова угода це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також зясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

При цьому суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить мирова угода законодавству, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до частини 5 статті 175 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали) якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Апеляційним судом встановлено, що скаржник не проживає в кімнаті АДРЕСА_1

Як встановлено з пояснень в судовому засіданні апеляціного суду, ОСОБА_2 не мав змоги проживати в кімнаті так, як остання була самовільно зайнята, про що спір розглядається Київським районним судом та при ознайомленні з матерілаами цивільної справи йому стало відомо про порушення його права ОСОБА_4

Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №179 від 19.04.1989 року будинок по АДРЕСА_1 має статус гуртожитку для малосімейних.

Статус гуртожитку будинку по АДРЕСА_1 також підтверджується додатком до рішення сорок четвертої сесії полтавської міської ради шостого скликання від 25.09.2014 року « Про внесення змін до рішення дев'ятнадцятої сесії Полтавської міської ради п'ятого скликання від 11 вересня 2007 року « Про надання згоди на прийняття до комунальної власності міста жилих будинків ЖЕП « Будівельник».

При винесенні ухвали Октябрського районного суду місцевим судом не встановлено : хто саме займає кімнату, що вказана кімната не є квартирою, що будинок має статус гуртожитку та приватизація кімнат у вказаному будинку не проводиться.

Відтак, визнаючи мирову угоду та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції на це уваги не звернув, не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив чи не порушує ця мирова угода права, свободи чи інтереси інших осіб, не залучив до участі у справі ОСОБА_2, та дійшов передчасного висновку про можливість визнання укладеної між сторонами мирової угоди та про закриття провадження у справі.

За таких обставин зазначені факти свідчать про порушення прав ОСОБА_2 на розпорядження кімнатою АДРЕСА_1

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Такими чином, ухвала місцевого суду постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апелційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 липня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий у справі: Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль