Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 242/4031/15-ц

провадження № 61-11719св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в

м. Красноармійську Донецької області, публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»,

представник публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» - Малиновський ДенисВікторович,

третя особа - Головне управління Держпраці у Донецькій області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 21 березня 2017 року у складі колегії суддів: Тимченко О. О., Біляєвої О. М., Корчистої О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області (далі - ВВДФССНВ та ПЗ України в м. Красноармійську Донецької області), публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»), третя особа - Головне управління Держпраці у Донецькій області, про зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що її чоловік - ОСОБА_4, 12 лютого

2012 року, знаходячись на робочому місті, при виконанні наряду, отримав удар крепіжною сіткою в область голови та незважаючи на погане самопочуття, продовжував працювати. 19 лютого 2012 року у зв'язку з погіршенням стану здоров'я він звернувся за допомогою до Селидівської міської лікарні Донецької області, де був терміново госпіталізований та знаходився на стаціонарному лікуванні з 19 лютого 2012 року по 13 березня 2012 року, після чого був переведений до нейрохірургічного відділення Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об'єднання м. Донецька, де 13 березня 2012 року був прооперований з видаленням внутрішньомозкової гематоми, надалі з 29 березня 2012 року по 11 квітня 2012 року був переведений на амбулаторне лікування до Селидівської міської лікарні Донецької області. Від вказаних вище травм, які спричинили погіршення здоров'я, у нього було виявлено злоякісну пухлину лівої півкулі головного мозку, внаслідок чого, її чоловік - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 грудня 2013 року її позов до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» задоволено. Визнано висновки комісії з розслідування нещасного випадку ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», викладені в акті за формою Н-5 від 05 жовтня 2012 року, незаконними, встановлено факт того, що нещасний випадок, який відбувся з ОСОБА_4 під час виконання ним трудових обов'язків 12 лютого 2012 року пов'язаний з виробництвом та зобов'язано скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4, під час виконання ним трудових обов'язків

12 лютого 2012 року. На виконання зазначеного рішення їй були видано акти за формою Н-1 та Н-5, які були нею надані до ВВДФССНВ та ПЗ України у

м. Красноармійськ Донецької області з метою отримання виплат згідно вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатні», але 16 листопада 2015 року вона отримала відповідь, що надані нею акти за формою Н-1 та Н-5 не відповідають вимогам пункту 11 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок),

а тому не можуть бути прийнятими відділенням для нарахування страхових виплат.

За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просила суд зобов'язати ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» надати належним чином оформлені та складені акти за формами Н-1 та Н-5 внаслідок виробничої травми, яка відбулася з ОСОБА_4 під час виконання ним трудових обов'язків 12 лютого 2012 року.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2016 року у складі судді Владимирської І. М. позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» надати ОСОБА_2 належним чином оформлені та складені акти за формами Н-1 та Н-5 внаслідок виробничої травми, яка відбулася з ОСОБА_4 під час виконання ним трудових обов'язків 12 лютого 2012 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення міського суду мотивовано тим, що ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» у порушення Порядку самостійно, без повідомлення територіального органу Держпраці, склало новий акт за формою Н-1, що є неправомірним. Крім того, невірним є зазначення ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в акті за формою

Н-1 того, що оскільки обставини, вид події та причини не встановлені рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 грудня 2013 року, це не дає підстав для заповнення відповідних граф акта за формою Н-1, оскільки такі обставини встановлюються лише комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, тоді як суд, встановив наявність самого факту нещасного випадку пов'язаного з виробництвом.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 березня 2017 року апеляційні скарги ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ВВДФССНВ та ПЗ України у м. Покровськ Донецької області задоволено частково. Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами про зобов'язання надати акт за формою Н-1, Н-5, обов'язковою передумовою складання якого є проведення розслідування відповідно до Порядку. Враховуючи, що предмет заявлених позовних вимог стосується прав та обов'язків комісії розслідування нещасного випадку, яка є колегіальним органом та складається з голови та членів комісії, які є посадовими особами та представниками органів, закладів та установ, які участь у розгляді справи в якості відповідачів не приймали, апеляційний суд позбавлений можливості у повній мірі з'ясувати всі обставини справи. Розглядаючи справу суд першої інстанції у порушення статті 33 ЦПК України

2004 року не вирішив питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: головне управління Держпраці у Донецькій області та інших органів, представники яких повинні входити до складу комісії відповідно до пункту 23 Порядку і цими діями обмежив їх права, встановлені статтею 31 ЦПК України 2004 року, порушивши принцип здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, а суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень, не має права залучити таких осіб до участі у справі на стадії апеляційного провадження, навіть зі згоди осіб, які беруть участь у справі, тому рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення апеляційного суду є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалено з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. ОСОБА_2 посилалась на те, що при ухвалені рішення апеляційним судом не в повному обсязі були досліджені матеріали справи та встановлені факти, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме - рішення Апеляційного суду Донецької області

від 26 грудня 2013 року, на підставі якого відділом державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції було відкрите виконавче провадження, яке 12 травня 2015 року було закрито, внаслідок надання актів за формою Н-1 та Н-5. Однак при зверненні до ВВДФССНВ та ПЗУкраїни у

м. Красноармійськ Донецької області з проханням на підставі актів Н-1 та Н-5 здійснити виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у розмірі, встановленому законодавством України, їй було відмовлено з підстав того, що вказані акти не відповідають вимогам пункту 11 Порядку. Зазначала про те, що при складанні цих актів комісія взагалі не формувалася. Також при складанні вищевказаних актів було порушено пункт 14 Порядку, відповідно до якого комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці тощо. Крім того, акти не затверджені роботодавцем або керівником органу, який утворив комісію з розслідування нещасного випадку. Акти за формою Н-1 і Н-5 підписуються головою та всіма членами комісії. Також при складанні цих актів було порушено пункт 22 Порядку, в якому зазначено про те, що у разі смерті потерпілого внаслідок травми,

одержаної під час нещасного випадку, роботодавець, який бере на облік нещасний випадок, складає повідомлення про наслідки нещасного випадку за формою Н-2. Таким чином, вказане свідчить про неналежне складання та оформлення актів за формами Н-1 та Н-5, які суперечать вимогам діючого законодавства України.

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільнихі кримінальних справ надійшло заперечення від ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», в якому товариство посилалось на те, що рішення апеляційного суду ухвалено відповідно до вимог діючого законодавства, а касаційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про скасування висновків комісії з розслідування, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, зобов'язання скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1 задоволено. Визнано незаконними висновки комісії з розслідування нещасного випадку

ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», викладені в акті за формою Н-5

від 05 жовтня 2012 року, встановлено факт того, що нещасний випадок відбувся з ОСОБА_4 під час виконання ним трудових обов'язків 12 лютого

2012 року та зобов'язано ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 під час виконання ним трудових обов'язків 12 лютого 2012 року (а.с. 33-35 т. 1).

За змістом статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області

від 12 травня 2015 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом від 08 липня 2014 року № 242/960/13-ц щодо зобов'язання

ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 під час виконання ним трудових обов'язків 12 лютого 2012 року.

13 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до ВВДФССНВ та ПЗ України у м. Красноармійську Донецької області з клопотанням на підставі акту Н-1 від 2014 року № 75 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом та акту Н-5 від 05 жовтня 2012 року про розслідування нещасного випадку на виробництві здійснити виплати у розмірі, встановленому законодавством України, зокрема Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно листа ВВДФССНВ та ПЗ України у м. Красноармійську Донецької області

від 16 листопада 2015 року № 01-03/1202 ОСОБА_2 повідомлено, що акт про нещасний випадок за формою Н-1, складений на ім'я ОСОБА_4 не відповідає вимогам пункту 11 Порядку, а тому не може бути прийнятим відділенням для призначення страхових виплат.

Пунктом 37 Порядку встановлено, зокрема, що про нещасний випадок із смертельним наслідком роботодавець зобов'язаний протягом однієї години повідомити з використанням засобів зв'язку та протягом трьох годин подати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2: територіальному органові Держпраці за місцезнаходженням підприємства; органові прокуратури за місцем настання нещасного випадку; Фондові за місцезнаходженням підприємства; органові управління підприємства (у разі його відсутності - місцевій державній адміністрації); закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (у разі виявлення гострих професійних захворювань (отруєнь); первинній організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - профспілці, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці); органові галузевої профспілки вищого рівня, а у разі його відсутності - територіальному профоб'єднанню за місцем настання нещасного випадку; органові з питань захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій за місцем настання нещасного випадку (у разі необхідності).

Згідно із пунктом 38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

Відповідно до пункту 47 Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку.

Згідно із пунктом 54 Порядку, у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку.

Відповідно до пункту 23 Порядку, якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи.

За вимогами вищезазначеного Порядку до компетенції органу Держпраці не входить складання актів форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ), оскільки цей обов'язок покладається на комісію з повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку. Разом з тим лише комісія із спеціального розслідування має повноваження щодо з'ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов'язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» у порушення Порядку самостійно, без повідомлення територіального органу Держпраці, склало новий акт за формою Н-1, що є неправомірним. Крім того, невірним є зазначення ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в акті за формою

Н-1 того, що оскільки обставини, вид події та причини не встановлені рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 грудня 2013 року, це не дає підстав для заповнення відповідних граф акта за формою Н-1, оскільки такі обставини встановлюються лише комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, тоді як суд встановив наявність самого факту нещасного випадку пов'язаного з виробництвом.

Крім того, відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області

від 26 грудня 2013 року викладені в акті за формою Н-5 від 05 жовтня 2012 року висновки комісії з розслідування нещасного випадку ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» визнано незаконними, що по своїй суті тягне за собою його скасування та виключає можливість його використання під час складання акта за формою Н-1.

Згідно із частиною третьою статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 з підстав того, що апеляційний суд позбавлений можливості у повній мірі з'ясувати всі обставини справи, оскільки, розглядаючи справу, суд першої інстанції у порушення вимог статті 33 ЦПК України 2004 року не вирішив питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: головне управління Держпраці у Донецькій області та інші органи, представники яких повинні входити до складу комісії відповідно до пункту 23 Порядку і цими діями обмежив їх права, встановлені статтею 31 ЦПК України 2004 року, не звернув увагу на те, що ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» самостійно, без повідомлення територіального органу Держпраці було складено новий акт за формою Н-1, що є порушенням трудового законодавства.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційнускаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 21 березня 2017 рокускасувати, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк