Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2016 року, мають малолітню доньку Маряну ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, сімя існує формально, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб.

Позивач позов підтримала.

Відповідач позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 21.05.2016 року зареєстрували шлюб. Сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Наведене підтверджується матеріалами справи .

За ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 22.11.2017року сторонам було надано строк для примирення.

Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не можливе, наданий судом строк для примирення не надав позитивних результатів.

Відповідач ствердив обставини справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

На підставі ст.ст.133, 137,141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі /судовий збір та витрати на правничу допомогу/, що підтверджено відповідними квитанціями та актом виконаних робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, 10,19,130,137,14,258,263,264,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 21.05.2016 року у Білоцерківському міськвідділі ДРАЦС ГТУЮ Київської області, актовий запис № 388 - розірвати.

Прізвище позивача змінити на «Загородня».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі на загальну суму 1920 грн. /тисяча девятсот двадцять гривень/

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_4