Справа № 750/9896/18
Провадження № 2/750/2450/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача, третьої особи, представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання,

третя особа - ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

18.09.2018 до суду звернулась позивач із позовом до відповідача та просила стягнути витрати на поховання ОСОБА_5, що помер 30.12.2016 в розмірі 11501 грн. 42 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа позов просила задовольнити.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

30.12.2016 помер ОСОБА_5 (а.с.8).

ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9).

По справі встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є спадкоємцями ОСОБА_5, який помер 30 грудня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого передбачає комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Згідно ч.1 ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Законом України «Про поховання та похоронну справу» визначено загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, врегульовано відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.

В силу ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР розрахункова операція приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

На підтвердження понесення витрат на суму 3514 грн. 82 коп. позивач надала суду: договір-замовлення № 4800 від 31.12.2016 на організацію та проведення поховання (а.с.59).

Також позивач надає накладну № 4924 від 31.12.2016 на суму 3514 грн. 82 коп. (а.с.58).

На підтвердження понесених витрат в розмірі 895 грн. 00 коп. позивачем також надана накладна № 4924 від 31.12.2016.

Згідно довідки від 23.10.2018 № 528 КП «Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Чернігівської міської ради послуги по похованню ОСОБА_5 сплачені ОСОБА_2 в сумі 3514 грн. 82 коп. та в сумі 895 грн. 00 коп. (а.с.60).

Згідно квитанції від 17.05.2018 від ОСОБА_2 прийнято 20876 грн. 00 коп. за памятник гранітний (а.с.54).

Відповідно до фіскального чеку від 02.01.2017 позивачем було сплачено 2754 грн. 00 за оформлення свідоцтва на броню, огорожу та її встановлення (а.с.55).

Згідно листа ЧОУПФ України від 06.11.2018 № 26197/07 ОСОБА_2 отримала 5409 грн. 40 коп. допомоги на поховання ОСОБА_5

Разом з тим, витрати на поминальні обіди, які проводяться після поховання особи, не є витратами на поховання та не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами ст. 1232 ЦК України, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторона позивача довела суду належними доказами, що витратила 20867 грн. 00 коп. за памятник гранітний, 2754 грн. 00 на оформлення свідоцтва на броню, огорожу та її встановлення, 3514 грн. 82 коп. на отримання ритуальних атрибутів та послуг та 895 грн. на перенесення труни, що у сумі становить 28030 грн. 82 коп. За вирахуванням допомоги на поховання в розмірі 5409 грн. 40 коп., витрати складають 22621 грн. 42 коп.

Враховуючи наявність трьох спадкоємців, витрати несуть пропорційно кожен з них, що становить 7540 грн. 47 коп. з кожного.

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути відшкодування витрат на поховання в розмірі 7540 грн. 47 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із часом, витраченим адвокатом на складання відзиву.

Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) відшкодування витрат на поховання в розмірі 7540 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. у повернення сплачених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу в розмірі 600 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 20.11.2018.

Суддя Л.В. Карапута