Справа №482/2143/17
Провадження 2/482/55/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Мацоли І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, пославшись на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 04.11.2017 року був укладений договір позики, відповідно до умов якого він позичив відповідачу 2000 доларів США, що еквівалентно на момент звернення до суду 54200,00 грн., які відповідач зобовязалася повернути 24.11. 2017 року.

Посилаючись на те, що вказаний договір позики оформлений простою письмовою розпискою, кошти, передані в борг, не були повернуті відповідачем в обумовлений у розписці строк, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 54200,00 грн., що еквівалентно 2000 доларів США

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 не зявилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу його у відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи присутньою у судовому засіданні 30.01.2018 року, яке було відкладено за її клопотанням, в подальшому до суду не зявилася, про причини неявки не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань суду не надала.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України справа розглядалася за відсутності сторін.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено судом, 04.11.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2В, як фізичними особами, був укладений договір індивідуальної позики, за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, а остання, отримавши їх, зобов'язалася повернути борг 24.11.2017 року. Факт отримання грошей в борг, строк та умови їх повернення сторони підтвердили розпискою про отримання грошей від 04.11.2017 року, тобто уклали в простій письмовій формі договір позики.

Оригінал розписки від 04.11.2017 року досліджений у судовому засіданні.

Станом на 11.12.2017 р. за даними Наційонального Банку України 2000 доларів США еквіваленно 54200,00 грн.

Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3, 4 ст. 203, ч. ч. 2, 4 ст. 207, ст.1047 ЦК України договір позики на суму, що перевищує у десять раз встановлений законом неоподатковуваний мінімум доходів громадян повинен укладатися між фізичними особами у письмовій формі та підписуватися від імені сторони, що його укладає особисто або її представником на підставі повноважень передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Письмова форма договору позики, окрім факту укладення договору є також і доказом факту передачі певної грошової суми позичальнику.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 1049 ЦК України визначено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

До цього часу запозичені у позивача кошти відповідачем не повернуті, про що свідчить оригінал розписки, що знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму боргу за договором позики в розмірі 54200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.І. ДЕМІНСЬКА