Справа № 477/120/18
Провадження № 4-с/477/2/18
У Х В А Л А

21 лютого 2018 р. Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю:

скаржника ОСОБА_1

під час розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі зазначеною скаргою в порядку цивільного судочинства, в якій свої претензії виклала наступним чином.

31 жовтня 2011 року вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області її та ОСОБА_2 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, але звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік. Вироком також вирішено цивільний позов, за яким з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно на користь потерпілого ОСОБА_5 відшкодування матеріального збитку в сумі 7981 грн. 60 коп.

В ході примусового виконання вироку в частині цивільного позову державним виконавцем Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області (далі Заводський відділ ДВС) постановою від 1 листопада 2012 року був накладений арешт на її майно.

У січні 2017 року вона отримала лист від Заводського відділу ДВС, в якому було зазначено, що виконавче провадження про стягнення вказаної суми було закінчено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження. Однак арешт з майна знятий не був.

В зв'язку з цим просила скасувати арешт її нерухомого майна, накладений зазначеною постановою.

Судом було прийнято до розгляду дану скаргу і призначено судове засідання.

В той же час, перевіривши скаргу та додані документи, а також кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1, прийшов до наступного висновку.

На час подання скарги діяла редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка набула чинності з 15 грудня 2017 року, в ст. 447 якого визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Такі ж положення щодо оскарження дій державного виконавця, були передбачені в Цивільному процесуальному кодексі України, в ст. 383, редакції, яка діяла на час закінчення виконавчого провадження та на час отримання ОСОБА_1 відповіді із Заводського відділу ДВС.

Таким чином Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено можливість розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання вироку в частині вирішення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В той же час, частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а її розгляд можливий адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 19 КАС України встановлено правила предметної підсудності адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружному адміністративному суду підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першої цієї статті (оскарження притягнення до адміністративної відповідальності, виборчого процесу, порядку перебування іноземців на території України).

Тобто скаржниця, для належного розгляду її скарги має звернутися до окружного адміністративного суду із адміністративним позовом за встановленою КАС України формою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 255, 258-260, 447 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, щодо незняття арешту з її майна по закінченню виконавчого провадження.

Роз'яснити ОСОБА_1, що для захисту свої можливих порушених прав їй необхідно звернутися з адміністративним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області на протязі п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.В.Козаченко