Справа № 442/4707/17
У Х В А Л А

13 квітня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про витребування доказів, а саме просить витребувати у ПАТ «ПриватБанк» анкети заяви від лютого 2012 року та умови банку на час укладення договору, заборгованість по якому є предметом спору в даній справі для огляду та дослідження.

Представник позивача не заперечила щодо задоволення такого клопотання.

Згідно ч. 1ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Приписами ч. 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Перевіривши матеріали справи з врахуванням того, що для правильного вирішення справи суду потрібні витребовувані докази, тому клопотання представника відповідача про витребування останніх слід задоволити.

Відповідно до ч.ч. 8 - 10 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 8). Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов'язку подати витребувані судом докази (ч. 9). У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду (ч. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України , у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 3 ст.12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, згідно з яким суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, суд вважає, слід витребувати докази, оскільки докази, які необхідно витребувати, мають значення для правильного вирішення справи, та у представника відповідача відсутня можливість самостійно надати зазначені докази.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.84, 260 ЦПК України, суд, -

постановив :

Витребувати у ПАТ «ПриватБанк» анкети заяви від лютого 2012 року та умови банку на час укладення договору, заборгованість по якому є предметом спору в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначені документи надати Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області до 21.05.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Нагірна О.Б.