Провадження №2/522/3716/18
УХВАЛА

06 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання - Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «Техно-Магістраль», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «Техно-Магістраль», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 1719863, 56 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 9.02.2012 року між ПАТ «Астра Банк» та ТОВ «Техно-Магістраль» укладений кредитний договір, який було забезпечено договорами поруки укладеними з ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до відповідачів.

До суду 11 липня 2017 року з зустрічним позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні представник ТОВ «Техно-Магістраль» по довіреності ОСОБА_1 просила прийняти зустрічний позов та об?єднати вимоги за зустрічним позовом ТОВ «Техно-Магістраль» в одне провадження з основним позовом ПАТ «Дельта Банк».

Представник ОСОБА_4 по довіреності ОСОБА_5 не заперечував проти об?єднання основного та зустрічного позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з?явилися, викликані, про поважність причин не явки суд не повідомили.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільнийїхрозгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Однак, судом встановлено, що в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль», предметом спору є неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором та стягнення кредитної заборгованості, сторонами якого є дві юридичні особи, а саме: позивач ПАТ «Дельта Банк» та відповідач ТОВ «Техно-Магістраль».

Згідно з ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності, зокрема , справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно з ч.1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, тобто - юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державніоргани, органи місцевого самоврядування, які мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд знаходить, що позивач ПАТ «Дельта Банк» та відповідач ТОВ «Техно-Магістраль» є юридичними особами, спір між ними щодо неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та стягнення кредитної заборгованості стосується їх господарської діяльності, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наведена позиція відображена у правовій позиції постанови Верховного суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-745цс15.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд предявити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, вповному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобовязання, не вправі предявити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Відповідно до статті 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 КонституціїУкраїниюрисдикціязагальнихсудівпоширюєтьсянавсіправовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення одніє їз них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Також, в правовій позиції постанови ВСУ від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1737цс15 зазначено: «Вирішуючи позовні вимоги банку та зустрічні позовні вимоги товариства, які виникли з окремих договорів кредиту, поруки й іпотеки та можуть бути самостійними й окремими предметами позову, суди зазначених вимог закону не врахували, безпідставно прийняли до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянули його разом із вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.»

Аналогічним чином, наведена позиція знаходить своє відображена в постанові Верховного суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1965цс15.

За таких обставин, суд вважає можливим в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Техно-Магістраль» провадження закрити.

Крім того, у зв?язку з закриттям провадження у справі в частині вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Техно-Магістраль», суд робить висновок про те, що у прийнятті зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними належить відмовити.

При цьому суд приймає до уваги те, що спір між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Техно-Магістраль» є спором двох юридичних осіб який підлягає вирішенню в суді господарської юрисдикції, а тому необхідно повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» зустрічний позов для подачі до відповідного суду господарської юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 193, 255, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 522/16916/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «Техно-Магістраль», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль».

Повідомити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» що розгляд справ за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ТОВ «Техно-Магістраль» про стягнення заборгованості за кредитним договором відноситься до юрисдикції господарського суду.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» у прийнятті зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними до спільного розгляду з первісним позовом.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Магістраль» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними для подачі до відповідного суду господарської юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_1 протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 10 квітня 2018 року.

Суддя

06.04.2018