Постанова

Іменем України

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 462/6513/15

провадження № 61-2815 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: відділ освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, навчально-виховний комплекс школа-садок «Арніка» про стягання заборгованості по заробітній платі,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова у складі судді Ліуша А. І. від 22 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів:

Берези В. І., Бойко С. М., Штефаніци Ю. Г. від 24 травня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, навчально-виховного комплексу школи-садок «Арніка» (далі - НВК «Арніка»)про стягання заборгованості по заробітній платі.

Позовна заява мотивована тим, що з 2001 року вона має кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії». 28 березня 2012 року атестаційна комісія НВК «Арніка» у її відсутності занизила їй першу кваліфікаційну категорію до категорії «спеціаліста». Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 листопада 2014 року накази та рішення атестаційних комісій про присвоєння їй нижчої категорії було скасовано. Проте відповідачем надалі нараховується та виплачується заробітна плата як спеціалісту.

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просила стягнути з відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради заробітну плату у розмірі 12 872 грн

78 коп.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого

2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 12 872 грн

78 коп. заробітної плати. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що до часу прийняття рішень атестаційних комісій та наказів, позивач отримувала заробітну плату за кваліфікаційною категорією «спеціаліст першої категорії», доказів про присвоєння позивачу категорії «спеціаліст» не надано.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016 року рішення районного суду залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив із того, що інша кваліфікаційна категорія позивачу не визначалася, рішення атестаційних комісій та накази про присвоєння нижчої категорії скасовані, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

15 червня 2016 року відділ освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не встановили належним чином та у повному обсязі обставини справи не перевірили доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 не пройшла атестацію, у зв'язку з чим оплата праці проводилася на підставі диплому спеціаліста. Саме перебування на відповідній посаді працівника, котрий не пройшов атестацію з виплатою йому відповідної матеріальної винагороди є безпідставним.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що ОСОБА_2 працює вихователем у НВК «Арніка».

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 листопада

2014 року, яке набрало законної сили, скасовано рішення атестаційної комісії НВК «Арніка» від 28 березня 2012 року щодо невідповідності ОСОБА_2 раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст першої категорії»; скасовано наказ НВК «Арніка» від 28 березня 2012 року

№ 81 «Про присвоєння кваліфікаційної категорії ОСОБА_2.»; скасовано рішення атестаційної комісії ІІ рівня відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 23 квітня 2012 року «Про розгляд апеляційної скарги вихователя НВК «Арніка» ОСОБА_2.», скасовано наказ відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 23 квітня 2012 року № 114 «Про підсумки засідання атестаційної комісії ІІ рівня відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради»; скасовано рішення атестаційної комісії ІІІ рівня при Головному управлінні освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації

від 24 травня 2012 року «Про розгляд апеляційної скарги вихователя

НВК «Арніка» ОСОБА_2.».

До прийняття вищенаведених рішень атестаційних комісій та зазначених наказів, позивач отримувала заробітну плату за кваліфікаційною категорією «спеціаліст першої категорії».

Позивач неодноразово оскаржувала прийняті рішення атестаційної комісії.

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь та самі особи або особа, щодо якої ці обставини встановлені.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 березня 2015 року встановлено, що атестаційний лист видано ОСОБА_2 в день атестації 28 березня 2012 року, у якому занижено стаж роботи, неправильно вказані дані про попередню атестацію, а саме, що вона є спеціалістом другої категорії за результатами попередньої атестації від 14 червня

2006 року, хоча така була скасована рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2011 року і відповідно до пункту 3.20 Положення про атестацію педагогічних працівників за ОСОБА_2 до чергової атестації зберігалась встановлена попередньою атестацією кваліфікаційна категорія - спеціаліст першої категорії.

Окрім того, листом Міністерства освіти та науки України від 7 липня

2011 року адміністрації НВК «Арніка» було роз`яснено, що ОСОБА_2 має першу кваліфікаційну категорію і оплата праці за першою кваліфікаційною категорією проводилась ОСОБА_2 централізованою бухгалтерією установ освіти Залізничного району

з 25 травня 2006 року по 28 березня 2012 року .

Відповідно до статті 43 Конституції України гарантується виплата заробітної плати як справедлива винагорода за працю.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про дошкільну освіту», оплата праці педагогічних працівників, спеціалістів, обслуговуючого персоналу та інших працівників дошкільних начальних закладів здійснюється згідно з Кодексом законів про працю України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 15 квітня 1993 року, розмір заробітної плати встановлюється відповідно до кваліфікаційної категорії працівника.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли до правильного висновку, про те, що окрім визначеної кваліфікаційної категорії «спеціаліст першої категорії» ОСОБА_2 інша категорія не визначалась, усі рішення атестаційних комісій та накази про присвоєння нижчої категорії скасовані, тому є обґрунтованим висновок про стягнення недоплаченої заробітної плати за категорією «спеціаліст першої категорії».

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи те, що висновки судів відповідають встановленим у справі обставинам, рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення без змін, відповідно до положень статті 410 ЦПК України

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу відділу освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк