Провадження № 2/331/203/2018
Справа № 331/7636/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 рокум.Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого-судді Скользнєвої Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: 69002, АДРЕСА_1), про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (адреса : м. Запоріжжя, 69050, АДРЕСА_2) до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( місцезнаходження : м. Київ, 01601, вул.. Грушевського, 1-д), третя особа Національний банк України ( місцезнаходження : м. Київ, 01601, вул.. Інститутська, 9), про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору № ZРJ0 GК від 25 грудня 2007 року.

6.11.2017 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ КБ « ПриватБанк», третя особа Національний банк України, про визнання кредитного договору № ZРJ0 GК від 25 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ « ПриватБанк» , недійсним.

Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті 15,16,ч.1ст.203,ч.1ст.215 ЦК України, статті 11,18,19 Закону України « Про захист прав споживачів», ч.1 ст. 56 Закону України « Про Національний банк України».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 листопада 2017 року провадження у цій справі відкрито ( а.с.14).

Ухвалою суду від 18 січня 2018 року зазначена справа призначена до розгляду у підготовче судове засідання, одночасно вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

11 квітня 2018 року позивач втретє вернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити заявлені нею вимоги, шляхом встановлення заборони Олександрівському відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням частки квартири АДРЕСА_3 та частки квартири АДРЕСА_4, право власності на які зареєстровано на імя ОСОБА_1.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає заяву позивача такою, що підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обовязковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування судів України.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч зазначеним вимогам закону, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить:

- обґрунтувань переконливих підстав необхідності забезпечення позову та обґрунтування необхідності застосування запропонованого позивачем заходу забезпечення позову із зазначенням того, як відсутність заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду;

- зміст заяви не містить доводи, з посиланням на докази, що забезпечення позову необхідно здійснити саме в обраний спосіб; не наводить свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення;

- розрахунку вартості майна, на яке потрібно накласти арешт;

- належного та допустимого доказу щодо належності обєктів нерухомого майна щодо яких порушується питання про накладення арешту.

Суд не приймає до уваги надані ОСОБА_1 копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_4) № 4625946 від 03 вересня 2004 року та копію Свідоцтва № 554 про право власності на житло від 19.08.1997р., оскільки копії зазначених документів не містять в собі актуальної інформації щодо належності зазначених обєктів нерухомого майна ОСОБА_1 станом на квітень 2018 року.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 ( адреса : м. Запоріжжя, 69050, АДРЕСА_2) до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( місцезнаходження : м. Київ, 01601, вул.. Грушевського, 1-д), третя особа Національний банк України ( місцезнаходження : м. Київ, 01601, вул.. Інститутська, 9), про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору № ZРJ0 GК від 25 грудня 2007 року, вважати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

18.04.2018