Справа №: 671/993/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Ковбасюк Т.П.,

з участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про зняття арешту з майна,

встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просила зняти арешт на належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_3 від 17 червня 2004 року. В обгрунтування позову зазначала, що в лютому 2018 року під час оформлення договору купілі-продажу квартири їй стало відомо, що належна їй 1/3 частина вказаної квартири перебуває під арештом. У відділі ДВС їй повідомили про неможливість зняття арешту через те, що всі первинні документи виконавчого провадження знищені за строком зберігання, відомості про неї як боржника у відділі ДВС відсутні. Крім того, зазначає, що рішення суду від 10.03.2004 року № 2-594, яким було стягнуто з неї заборгованість у розмірі 250 грн. 40 коп. на користь Волочиського ПВКГ Джерело, було винесено помилково, оскільки вона ніколи не проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою виникла заборгованість за послуги водопостачання. Наявний арешт перешкоджає їй у здійсненні її права приватної власності та в повному обєму користуватися та розпоряджатися майном у зв'язку з чим, виникає необхідність у судовому захисті порушених прав.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та надала докази про відсутність станом на 01.02.2004 року заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_2, а також за адресою: АДРЕСА_3.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Судом встановлено, що позивачка є власником 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1993 року (а.с. 5).

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.03.2004 року у справі № 2-594 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПВКГ Джерело 250 грн. 40 коп. боргу, що виник станом на 01.02.2004 року за надані послуги за адресою АДРЕСА_4. (а.с. 22)

Постановою державного виконавця від 14 червня 2004 року на вказану частину квартири було накладено арешт за виконавчим листом № 2-594 від 10 березня 2004 року, виданого Волочиським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВКГ Джерело 250 грн. 40 коп. боргу. (а.с.33)

На підставі даної постанови державного виконавця 17 червня 2004 року Волочиською державною нотаріальною конторою за № 33429 зареєстровано заборону відчуження на належну ОСОБА_1 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

Згідно з листом Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області № 3973 від 23 лютого 2018 року, на підставі п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, яка визначає строк зберігання завершених виконавчих проваджень, виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 знищене, тому Волочиський РВ ДВС не може зняти арешт з майна (а.с. 9).

Згідно з довідками, виданими ВКП ВКГ «Джерело» від 02.08.2018 року №№ 53, 54 станом на 01.02.2004 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в АДРЕСА_5, та АДРЕСА_6, відсутня (а.с. 36, 37).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна та можливість зняття арешту за рішенням суду передбачено ст. 59 зазначеного вище Закону.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право приватної власності позивачки на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

При цьому, суж приймає до уваги реальну відсутність відповідного виконавчого провадження у Волочиському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, у ході якого було накладено арешт на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 14, 80, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 56, 59 Закону України Про виконавче провадження, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_3 від 17 червня 2004 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: позивачБичок ОСОБА_4, паспорт серія НА № 259302, адреса: с.Мирівка Волочиського району Хмельницької області; відповідач: Волочиський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, м. Волочиськ, вул. Лисенка, 4, .

Повне рішення складено 15.09.2018 року.

Суддя: