РІШЕННЯ

іменем України

28 лютого 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.,

з участю секретаря Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: с. Борова Зміївського району Харківської області, вул. Дружби, 29.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що є власником будинку за адресою: с. Борова Зміївського району Харківської області, вул. Дружби, 29.

ОСОБА_2, колишній чоловік, зареєстрований проживаючим в її будинку, однак з 2014 року за місцем реєстрації не проживає, фактично проживає у м. Харків.

Його реєстрація порушує її права як власника житла, у тому числі на власний розсуд розпоряджатися належним майном, оформити субсидію.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову, просив провести розгляд справи за його відсутністю у підготовчому судовому засіданні.

У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Спірним є право користування житловим приміщенням у виді будинку №29 по вул. Дружби в с. Борова Зміївського району Харківської області, власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Готвальдівської ДНК ОСОБА_3, реєстр/№ 315/85. Право власності ОСОБА_1 зареєстровано 03.06.2010 року КП "Зміївське БТІ", за № 30588643 (а. с. 12, 13-14).

Згідно довідки Борівської сільської ради від 04.12.2017, в будинку №29 по вул. Дружби в с. Борова Зміївського району Харківської області зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 15).

З копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.09.2014 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а. с. 18).

Даними акту обстеження, складеного депутатом Борівської сільської ради ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується, що ОСОБА_2 за адресою: с. Борова Зміївського району Харківської області, вул. Дружби, 29 фактично не проживає з 2014 року. (а. с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачем надані докази того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власниками житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 640 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: с. Борова Зміївського району Харківської області, вул. Дружби, 29.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2018 року.

Головуючий: