Справа № 329/1019/18
Провадження № 2/329/340/2018
УХВАЛА

про задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору

19 листопада 2018 року смт Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Богослов А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, а також клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій він просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 10.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 30.

Крім того, представник позивача надав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

У клопотанні представник позивача посилається на те, що позивач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. на місяць та аліменти на утримання сина, які є власністю дитини. Позивач власних джерел доходів не має у звязку з чим перебуває в скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір, оскільки в такому разі її щомісячний дохід буде меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб.

На підтвердження зазначених доводів представником позивача надано наступні докази.

Копія довідки про отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні 1-ї дитини від 02.11.2018 № 5095, згідно якої позивач протягом травня 2018 року жовтня 2018 року отримав допомогу у розмірі 5160 грн. 00 коп. (860 грн. на місяць).

Копія довідки № 97 від 30.10.2018, виданої Чернігівською філією Запорізького обласного центру зайнятості, згідно якої позивач на обліку у зазначеному центрі зайнятості не перебуває.

Копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 31.10.2018 № 2654/08 згідно якої у позивача за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 відсутні доходи.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) роз'яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10 передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжке матеріальне становище особи, що звертається до суду, що вона повинна довести поданими письмовими доказами.

З клопотання про звільнення від сплати судового збору та доданих до нього матеріалів вбачається, що позивач дійсно перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки має на утриманні малолітнього сина, здійснює догляд за ним, має дохід в розмірі 860 грн. на місяць (щомісячна виплата при народженні дитини) та отримує аліменти, які є власністю дитини, інших доходів, які б дозволяли їй сплатити судовий збір в необхідному розмірі позивач не має. Оцінюючи сукупний щомісячний дохід позивача та розмір судового збору, який має сплатити позивач, у співвідношенні один з одним, враховуючи наявність на її утриманні дитини та відсутність інших доходів, окрім виплати при народженні дитини, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору.

За таких обставин, доходжу до висновку, про необхідність задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. ст.12, 136, 260-262 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви,- задовольнити.

Звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову у цивільній справі №329/1019/18.

Копію ухвали надіслати представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з момент її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Богослов