АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/ 2190 /2018 Головуючий у 1 інстанції - Кривов'яз А.П.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, 11 червня 2007 року було укладено Кредитний договір № 014/8051/74/56510, відповідно до умов якого ОСОБА_5 на умовах забезпечення, строковості, повернення та плати за користування отримала кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 151 500,00 доларів США, на строк до 11.06.2027 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,85 % річних. Позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_5 за Кредитним договором, 11 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено Договір поруки № 014/8051/74/56510.

Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання. 22.01.2015 року відповідачам було направлено вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та необхідність виконання зобов'язань, але заборгованість погашена так і не була.

Тому, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 014/8051/74/56510 від 11 червня 2007 року, яка станом на 16.03.2015 року становить 184 304,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ -4 012 379,40 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 135 403,94 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 2 947 795,36 грн., процентів 14 783,98 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 321 852,88 грн., пені- 34 116, 59 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 742 731,16 грн та витрати на сплату судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14 червня 2017 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 184 304,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4012379, 40 грн. та стягнуто судові витрати по 1824 рн з кожного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22 вересня 2017 року в описовій та мотивувальній частині рішення виправлено допущені описки.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 9 листопада 2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6, рішення Шевченківського районного суду м.Києва в частині задоволення позову до ОСОБА_6 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.06.2017 року представником ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення Шевченківського районного суду м.Києва скасувати, посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, не застосовано закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Апелянт та її представник до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст.. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_5, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що боржником не виконувалися належним чином взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, в результаті чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, 11 червня 2007 року було укладено Кредитний договір № 014/8051/74/56510, відповідно до умов якого ОСОБА_5 на умовах забезпечення, строковості, повернення та плати за користування отримала кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 151 500,00 доларів США, на строк до 11.06.2027 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,85 % річних.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 належним чином умови договору кредиту не виконувала, у зв'язку з чим станом на 17.01.2015 року утворилася заборгованість за кредитом, банком була направлена вимога про дострокове повернення кредиту ( а.с.38).

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

16 березня 2009 року між сторонами кредитного договору була укладена Додаткова угода, відповідно до якої кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, збільшили строк дії договору на 44 календарних місяці, встановивши дату остаточного погашення кредиту 11 лютого 2031 року ( а.с.24 т.1)

Відповідно до ст.. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що її чоловік ОСОБА_6, який є годувальником в сім'ї, проживає в зоні АТО, а тому судом неправомірно незастосовані норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року.

Проте з такими доводами погодитися не можна, оскільки як вбачається із матеріалів справи, апелянт ОСОБА_5 постійно проживає в місті Києві і на неї вищезазначений Закон не поширюється.

Щодо поручителя ОСОБА_6 Апеляційний суд м.Києва своїм рішенням від 9 листопада 2017 року відмовив у солідарному стягненні з нього заборгованості за договором кредиту .

Апелянт також в апеляційній скарзі посилається на ту обставину, що вона не отримувала вимог банку про дострокове повернення кредиту , а також на невірний розрахунок заборгованості за договором кредиту, однак, при цьому нею не зазначено, в чому саме полягає неправильність розрахунку заборгованості та чим підтверджуються її доводи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_5 на користь ПАТ ««РайффайзенБанк Аваль» .

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2018 року.

Головуючий: Судді: