УХВАЛА

30 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 363/2391/17

провадження № 61-45436ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 29 серпня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

До суду касаційної інстанції надійшла вищевказана касаційна скарга.

У касаційній скарзі заявник просить про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду заявником отримано 10 вересня 2018 року, що підтверджується віповідними доказами, доданими до касаційної скарги (копія супровідного листа Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2018 року, вих. № 363/2391/17/26445/18).

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявник додав до касаційної скарги платіжне доручення на суму 3 524 грн, яке не відповідає вимогам законодавства.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (помітки) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Надане суду платіжне доручення про сплату судового збору не відповідає зазначеним вимогам законодавства, зокрема не містить напису (помітку) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2017 року визначено в сумі 1 600 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за дві вимоги немайнового характеру, тобто 6 400 грн (1 600 грн х 2 х 200%).

Заявником сплачено лише 3 524 грн судового збору, тобто йому необхідно доплатити 2 876 грн (6 400 грн - 3 524 грн), також надати платіжне доручення № 752 від 20 вересня 2018 року про сплату судового збору в розмірі 3 524 грн належним чином оформлене (напис (помітка) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

У порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі заявником невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Заявником у порушення зазначених правил адресовано вказану касаційну скаргу до Верховного суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству «Енергобанк» строк на касаційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 29 серпня 2018 року.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 29 серпня 2018 року, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик