Провадження №2/225/1025/2018
Справа №225/4076/18
21 листопада 2018 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Качаленка Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначила наступне.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку крім неї зареєстрований її син - ОСОБА_3 та її подруга - відповідач ОСОБА_2 Однак на теперішній час фактично в зазначеному будинку не проживає та не з'являється протягом більше 1 року, оскільки переїхала на постійне місце проживання до м. Полтава. Витрат, пов'язаних зі сплатою комунальних послуг вона не несе, участі в утриманні житлового приміщення не приймає. Збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. У відповідь на питання суду пояснила, що в 2012 році відповідач попросила її зареєструвати в будинку. В 2014 році поїхала з міста до Полтави, де проживає у родичів, на теперішній час з нею не спілкується.
Відповідаx у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не інформувала.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні у відповідь на питання суду пояснила, що позивач у справі є її кумою. У ОСОБА_1 є подруга ОСОБА_2, з якою вона дружила. В 2013 році ОСОБА_2 поїхала та більше не поверталась. На теперішній час ОСОБА_1 проживає в будинку одна, син навчається в м. Краматорськ.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні у відповідь на питання суду пояснила, що є сусідкою позивача у справі. Знає, що у неї була подруга ОСОБА_2, але в будинку вона не проживає, взагалі її там ніколи не бачила. У ОСОБА_1 часто буває в гостях, ОСОБА_1 проживає в будинку разом із сином.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухав пояснення позивача, заслухав свідків, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.
У відповідності до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Права власника житлового будинку також визначені ст.383 ЦК України яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 22.11.2005 року позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується також відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6-7). Відповідно до довідки про склад сім'ї, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.9)
З акту вуличного комітету №8200 від 31.07.2018 року встановлено, що відповідач за адресою реєстрації АДРЕСА_1 фактчино не проживає з червня 2014 року, особисті речі в будинку відсутні (а.с.10)
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Водночас, відповідач не є членом сім'ї власника житла. Відтак, у даному випадку слід затосовувати норми ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Судом було встановлено та підтверджено показаннями свідків, що відповідач - ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку за вказаною адресою з червня 2014 року, тобто понад шість місяців.
Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку що вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач, як власник будинку, позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв'язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2, яка понад шість місяців не проживає за вказаною адресою.
Відтак, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст складено 22.11.2018.

Суддя: