СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/552/18
Провадження № 2/306/307/18
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Ганчак Л. Ф.

з участю секретаря Пайда Л.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1, засоби зв'язку поштові) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН та засоби зв'язку невідомі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН та засоби зв'язку невідомі) про виплату компенсації частини вартості майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виплату компенсації частини вартості квартири. Позов мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі з 1993р. по 2011р. За період шлюбу подружжям було придбано квартиру (в 1999році), яка є спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна, проте дана спірна квартира за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 була відчужена, а саме згідно договору дарування від 31.03.2016р. спірна квартира перейшла у власність їх сина - ОСОБА_4 В зв"язку з цим, ОСОБА_3, крім поділу квартири, просив визнати договір дарування недійсним. Поскільки позивач фактично залишається без житла, просить стягнути половину вартості квартири, вартість якої становить згідно довідки КУП "Свалявське РБТІ" на день зверненняя до суду в розмірі 58896грн. Просить стягнути з відповідача половину вартості квартири як компенсацію 1/2 частки спільно набутого майна подружжя.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та пояснив, що позивач звертався до суду з позовом про поділ майна - спірної квартири. Дана квартира визнана спільним майном подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Поскільки на день винесення судами остаточного рішення, спірна квартира була відчужена відповідачем ОСОБА_2 на користь їх спільного сина ОСОБА_4 згідно договору дарування від 31.03.2016р., ОСОБА_3 просив згідно позову про поділ майна додатково визнати недійсним договір дарування як такий, що вчинений з порушенням порядку вчинення правочинів. Проте чинним законодавством передбачено компенсацію частки спільного майна, яку позивач оцінив в розмірі половини вартості, зазначеної БТІ. Стосовно застосування строків давності вважає, що позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна протягом трьох років з дня розірвання шлюбу (шлюб розірвано в 2011році). А тому підстав для відмови в позові за строками давності немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала з підстав пропуску строків позовної давсності, а саме, вважає, що не дивлячись на те, що є рішення суду стосовно того, що майно - спірна квартира є спільно набуте майно, проте за сім років судової тяганини відповідач не звертався з позовом про стягнення грошової компенсації. Вважає, що позивач протягом подружнього життя не турбувався про сім'ю, ним було знищено все майно, яке знаходилось в квартирі, а саме він знищив меблі, техніку, посуд тощо, про що було складено протокол за насильство в сім'ї; перебуваючи за кордоном вчинив злочин, а саме відбував покарання у виді позбавлення волі за шахрайство; матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення повтоноліття не надавав, алімети не сплачував; навіть в даний час, коли квартира подарована їх спільній дитині намагається стягнути грошову компенсацію. Позивач проживає у своєї сестри, має житло, поскільки подружжя більше десяти років не підтримує зв'язків. За таку неправомірну поведінку ОСОБА_3, позиція ОСОБА_2 принципова, так як вважає, що позивач немає права вимагати компенсації, поставивши свою ж сім'ю у скрутне становище. Просить відмовити в позові в зв"язку зі спливом строку давності щодо вимагання компенсації.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щощдо предмета спору: ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За повідомленням відповідача перебуває на заробітках за кордоном.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №710/287/12, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.72,71,69 СК України, 267 ЦК України.

Ч.2 ст.72 СК України - до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Ч.4 ст.71 СК УКраїни - присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Ч.3 ст.267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Ч.4 ст.267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ч.5 ст.267 ЦК України - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 07.02.2018р. (а.с.30) :

"Судами встановлено, що з 25.09.1993року ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 Заочним рішенням Свалявського районного суду від 14.11.2011року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.09.1999року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1.

(а.с.31 на звороті ):

"31.03.2016 року ОСОБА_2 за договором дарування відчужила спірну квартиру на користь ОСОБА_4, сина сторін у справі".

(абзац 6 а.с. 32) :

"У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного набутого сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі".

(а.с.32 на звороті):

"Позивачем не заявлено вимог про визнання недійсним договору дарування квартири, також не було заявлено вимоги щодо грошової компенсації за відчуження спірного майна."

Таким чином, обставини, встановленні рішеннями судів не підлягають доказуванню за правилами ст.82 ЦПК України.

Дані висновки Верховного суду України і були підставою звернення ОСОБА_3 до суду з вимогою про компенсацію половини вартості відчуженої квартири.

Разом з тим, обставинами справи позивачем не доведено, що ОСОБА_2 вчинила дії не на користь сім'ї, зокрема, дитини.

Крім цього, грошова компенсація в порядку ч.4 ст.71 СК України можлива лише за згодою ОСОБА_3, за час звернення до суду з позовом про поділ майна - квартири і до винесення Верховним Судом України остаточного рішення ОСОБА_6 не ставив вимогу про компенсацію половини вартості квартири, не заявляв в даному позові і клопотання про поновлення строків звернення до суду.

За таких обставин, з часу розірвання шлюбу і до часу звернення до суду з даним позовом (26.03.2018р.) сплив трьохрічний строк звернення до суду, клопотання про поновлення пропущеного строку від позивача не надійшло, а тому суд вважає, що заявлене суду відповідачем підстава у відмові в задоволенні позову(сплив строку позовної давності) є слушним, а тому в позові слід відмовити в зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.13, 19,82, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271- 273, 354, 355 ЦПК України, п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.69,71,72 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 (фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, тел.НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ІПК , паспорт невідомі, тел.НОМЕР_3) , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4, (АДРЕСА_1, паспорт, ІПН , засоби звязку невідомі) про стягнення компенсації половини вартості квартири, що була спільною сумісною власністю в розмірі 29448 (двадцять девять тисяч чотириста сорок вісім)грн. відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Головуючий Л.Ф.Ганчак