Провадження № 4-с/389/4/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Тьор Є.М.,

при секретарі - Пахуті Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Представник Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з скаргою в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 червня 2018 року по виконавчому провадженню №52391138, скасувати дану та зобов'язати останнього відновити виконавче провадження №52391138.

Скаргу обґрунтувано тим, що 25.06.2018р. АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа від 13.06.2018р. за виконавчим провадженням №52391138 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 342 179 грн. 18 коп.. Підставою такого повернення є п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів щодо розшуку майна боржника, не здійснив дій щодо приводу останнього. Крім того, вважає, що дії державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження є протиправними, а постанова про повернення виконавчого документа є такою, що винесена передчасно.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_3 надіслала клопотання, в якому вимоги скарги підтримала у повному обсязі та просила суд справу розглянути у її відсутність.

Державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.Поважність причин неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши копії матеріалів виконавчого провадження №52391138, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

За змістом статтей 447, 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Кіровоградській області перебувало виконавче провадження №52391138, по виконанню виконавчого листа №2/389/587/13 виданого Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області 16 жовтня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Родовід Банк заборгованості у розмірі 342 179 грн. 18 коп. /постанову про відкриття виконавчого провадженн винесено 03.10.2016р. державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4В./.

13 червня 2018 року державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №52391138 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа №2/389/587/13 про стягнення боргу в сумі 342 179 грн. 18 коп.., у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначена постанова отримана стягувачем 25 червня 2018 року.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Станом на час розгляду скарги виконавчий лист №2/389/587/13 від 16.10.2013р., виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області не виконано.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік дій, які має право вчиняти виконавець під час здійснення виконавчого провадження. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_1 30.05.2018р. складено акт, згідно якого в ході перевірки боржника за місцем проживання майна належного боржнику та на яке може бути звернено стягнення виявлено не було. Проте, матеріали виконавчого провадження не містять будь-якої інформації з приводу направлення учасникам виконавчого провадження копії зазначеного акта.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В порушення зазначених вимог закону, враховуючи, що виконавче провадження відкрито 03.10.2016р., вперше перевірку майнового стану боржника виконавець здійснив 07.12.2017р., тобто по минуванню більше, як одного року.

Таким чином, державний виконавець не провів належним чином виконавчі дії щодо з'ясування майнового стану боржника, в результаті чого порушив права стягувача, належних та допустимих доказів щодо відсутності у ОСОБА_2 майна не здобуто, а тому скарга в цій частині підлягає задоволенню, так як державний виконавець дійшов помилкового висновку про повернення виконавчого документу стягувачеві саме на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» /відсутність майна у боржника/.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні ВП №52391138 стягувачеві є неправомірними, а відповідну постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З приводу вимоги скаржника про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження, слід зазначити, що відповідно до положень ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Дана норма закону є імперативною, і не відноситься до дискреційних повноважень виконавця, а тому при скасуванні судом постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не потребує прийняття окремого рішення про зобов`язання відновити виконавче провадження.

Таким чином, вимога скаржника про зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи чи у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018р., скаржник отримав 25.06.2018р., а до суду зі скаргою звернувся 04.07.2018р., тобто в установлений законом строк для відповідного оскарження.

Отже, на підставі викладеного вище та з урахуванням вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні постанови про повернення виконавчого документа від 13.06.2018р., державний виконавець діяв не на підставі та у спосіб, визначений законом.

На підставі викладеного Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 258, 260, 261, ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 червня 2018 року по виконавчому провадженні №52391138.

Скасувати постанову державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому провадженню №52391138.

В задоволенні інших вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5