Справа №639/1547/18
Провадження №2/639/1114/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

20 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Іванової І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору дарування частини квартири недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору дарування частини квартири від 28.05.2014 року недійсним.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 07.05.2018 року.

Разом з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд застосувати забезпечення позову через накладення арешту на майно, а саме: 42/100 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1. При цьому зазначив, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення судуабо поновлення порушених прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, через ймовірний продаж або інше відчуження спірної частини майна, яке на даний час належить відповідачу ОСОБА_2

Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, який набув чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п. п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, суть спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на 42/100 частки 2-х кімнатної квартири №17 розташованої по вул. Перовської, будинок №17 у м. Харкові, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.05.2014 року, зареєстрованим в реєстрі за №2017.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення до виконання три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 Владиславина, адреса проживання: м. Харків 61146, вул.. Академіка Павлова , б. 142-В, кВ. 51.

Боржник: ОСОБА_2, ІІН: НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків , пров. Борзий , будинок 5, проживання м. Харків 61020, вул.. Тверська , б. 36.

Повний текст ухвали складено 20.04.2018 року.

Суддя І.В. Іванова