Провадження № 2/760/1574/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
06.12.2016 позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за Угодою №б/н від 17.09.2015 у розмірі 28 805,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14 294,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 130,13 грн., штрафом згідно Угоди у розмірі 10 238,92 грн. та заборгованості по пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі 3 142,39 грн..
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 17.01.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно даної заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені на сайті банку та разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 17.01.2013. Підписавши заяву, відповідач взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.
Згідно договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 12 000,00 грн. зі змінною процентною ставкою, розмір якої визначається за умовами договору.
У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у нього виникла заборгованість перед банком.
17.09.2015 між позивачем та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, якою змінено умови кредитного договору, зокрема, змінено порядок та строки повернення кредиту.
Відповідно до п.п. 9, п. 1 Перехідних положень Цивільного кодексу України (редакція від 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України (ЦК), договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
За положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено положеннями про кредит параграфу 2 вказаної глави і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч.1 ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статті 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК передбачено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки.
За умовами указаного договору, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зав'язку банку і клієнта(системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс повідомлення або ін.), що визначено Умовами.
Відповідно до договору, кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «Кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - «Ліміт»). Техніко- економічне обгрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку «Приват24», мобільний додаток Приват24, SMS- повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо, що регламентовано п. 3.2.1.1.1 Умов, в тому числі Умовами передбачено наступне.
Відповідно до п. 3.2.1.1.2 кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитний ліміт, а саме: 15.03.2013 - 8000, 00 грн., 23.10.2013 - 12 000,00 грн. та 01.03.2014 - 5 000,00 грн..
Відповідно до п. 3.2.1.2.2.Умов, Клієнт зобов'язується: 3.2.1.2.2.1. Використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.2.1.1.1 цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг». 3.2.1.2.2.2. Сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3. 3.2.1.2.2.3. Виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11. 3.2.1.2.2.4. Виробляти погашення різниці між заборгованістю за кредитом і знову встановленим лімітом відповідно до п. 3.2.1.2.3.2, у разі перевищення заборгованості за кредитом над сумою знову встановленого Ліміту, протягом операційного дня, за станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту. 3.2.1.2.2.5. Повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17. 3.2.1.2.2.6. Повідомляти у письмовій формі Банк про обставини, що свідчать про наявність прав і вимог третіх осіб на предмет застави протягом трьох днів з моменту, коли зазначені обставини стали відомі Клієнту. 3.2.1.2.2.7. Сплатити Банку винагороду відповідно до п.п. 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, 3.2.1.4.11.
Однак СПД ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором належним чином не виконало, а тому 17.09.2015 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт(далі - Генеральна угода).
Генеральною угодою змінено умови кредитного договору, зокрема сторонами було погоджено, що зменшити розмір заборгованості, що виникла з моменту на дання кредиту, а саме: проценти на 0,00 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 9747,87 грн., штраф на 1644,3 грн., таким чином заборгованість відповідача з моменту підписання Генеральної гуди складала 28 499,89 грн. з кінцевою датою погашення 30.09.2016.
Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди банк надав відповідачу терміновий кредит у розмірі 26 499,89 грн. на строк 12 місяців з 17.09.2015 по 30.09.2016, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 26 499,89 грн. в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплаті відсотків у розмір 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.
Сплата заборгованості повинна відбуватись таким чином, що клієнт починаючи з 1 по 25 число кожного місяця надає банку грошові кошти(щомісячний платіж) в сумі 2331,42 грн. для погашення заборгованості по кредиту, дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2016. також, сторони узгодили, що починаючи з 32-го дня порушення по сплаті кредиту, заборгованість вважається простроченою і клієнт повинен в такому разі сплатити банку штраф у сумі 11 392,17 грн..
Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, перевірений судом, є вірним і складеним у відповідності з умовами договору і норм чинного законодавства.
Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, в ході розгляду справи судом не встановлено.
За таких обставин, оскільки відповідачем ОСОБА_1 допущено порушення зобов'язань, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту, сплати процентів, штрафу, позовні вимоги про стягнення з нього зазначеної заборгованості належить задовольнити.
В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 378, 00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 610-611, 625, 634, 638, 641, 642, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 6,7, 12-13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя: В.В. Лазаренко