Справа № 463/6411/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/618/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 21 травня 2018 року у справі за позовом управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання повернути об'єкт оренди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просило зобов'язати ОСОБА_2 повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень, загальною площею 18,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.04.2002 року між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна, за умовами якого відповідачеві надано в оренду нежитлове приміщення (гараж), загальною площею 18,9 кв.м., на АДРЕСА_1, з терміном дії до 19.04.2005 року, який в подальшому було пролонговано до 19.04.2017 року, оскільки жодна із сторін не ставила вимоги про його припинення.

Після закінчення вказаного терміну дії договору оренди, позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення від 27.04.2017 року про припинення договірних відносин, в якому зазначалось про обов'язок відповідача протягом 15 днів повернути орендоване приміщення позивачу, однак, відповідач об'єкт оренди не повернув та продовжує незаконно ним користуватись.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 21.05.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.3 договору оренди необхідною умовою для припинення договору після закінчення строку його дії є наявність заяви однієї із сторін про припинення договірних відносин, і ні умовами договору, ні Законом України «Про оренду державного та комунального майна» не передбачено обов'язку орендодавця підтвердити факт отримання орендарем цього повідомлення, як помилково вважав суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаного позову.

Зазначає, що суд не дав належної правової оцінки письмовим доказам, які позивач подав на підтвердження законності своїх вимог.

В судове засідання учасники справи не з'явились, їх явку до суду не було визнано обов'язковою, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення та за допомогою засобів телефонного зв'язку судових повісток-повідомлень, які вони отримали (а.с.107-108), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.11.2018 року, є дата складення повного судового рішення - 21.11.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2002 року між управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавцем) та відповідачем ОСОБА_2 (орендарем) укладено договір оренди нерухомого майна строком на три роки - до 19.04.2005 року (а.с.4-5), згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) нерухоме майно - приміщення гаражу, загальною площею 18,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 (далі-об'єкт оренди).

На виконання п.п.3.1-3.4 договору оренди, 19.04.2002 року сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди (а.с.6).

Пунктом 4.2 договору оренди передбачено, що перебіг терміну дії цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до п.4.3 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У пунктах 9.1-9.5 договору встановлено обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди орендодавцю після закінчення терміну дії договору оренди та визначено порядок передачі (приймання) об'єкта оренди.

Так, відповідно до п.9.3 договору, об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів після закінчення терміну дії договору.

При передачі об'єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами (п.9.4 договору).

Відповідно до п.9.5 договору, об'єкт оренди вважається переданим орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання.

Аналогічні за змістом положення містяться у ст.ст.759-765, 785, 795 ЦК України та ст.ст.17, 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Судом встановлено, що договір оренди було пролонговано до 19.04.2017 року.

Заявою від 27.04.2017 року позивач повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди (а.с.7).

Вказану заяву-повідомлення позивачем було надіслано рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, яка вказана у договорі оренди: АДРЕСА_1 (а.с.5 (зворот), 7, 8).

Ця адреса є зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.14, 27).

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (а.с.24-25) зазначав, що жодних повідомлень від позивача він не отримував і належних доказів про вручення йому поштового відправлення із заявою від 27.04.2017 року про припинення договірних відносин позивач суду не надав.

Аналогічні за змістом пояснення містяться й у відзиві відповідача на апеляційну скаргу (а.с.95-96).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився із доводами відповідача та дійшов висновку про відсутність належного повідомлення відповідача про припинення договору оренди, вважаючи, що належним доказом направлення повідомлення про припинення договірних відносин може вважатись виключно опис вкладення до поштового відправлення.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Пунктом 13.2 договору оренди, передбачено, що у випадку зміни юридичної адреси, номеру розрахункового рахунку, місцезнаходження, інших реквізитів, сторони зобов'язуються у 10-ти денний термін повідомити один одного про зміни, що стались, а у разі невиконання цього пункту, - всі повідомлення, які направлені за попередньою адресою, вважаються врученими.

Як уже зазначалось вище, в матеріалах справи є письмова заява позивача від 27.04.2017 року з повідомленням відповідача про припинення договору оренди (а.с.7), яка надіслана відповідачеві 03.05.2017 року до спливу місячного строку з дня закінчення терміну дії договору, встановленого у п.4.3 договору.

Факт прийняття 03.05.2017 року відділом поштового зв'язку від позивача цієї заяви, як поштового відправлення, адресованого відповідачу за вказаною вище адресою місця його проживання, для пересилання адресату підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 28.04.2017 року (а.с.8), в переліку якого міститься вихідний номер та дата заяви від 27.04.2017 року з відбитком печатки поштового відділення про прийняття цього поштового відправлення.

Доводи відповідача про те, що він не отримував такої заяви, є безпідставними, оскільки на виконання вказаного вище пункту 13.2 договору оренди, відповідач про зміну місця свого проживання позивача не повідомляв, а тому, всі повідомлення, які направлені йому за попередньою адресою, вважаються врученими.

Отже, позивач дотримався умов договору і у встановлений пунктом 4.3 договору строк повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням терміну дії договору, а тому відповідач зобов'язаний був повернути (передати) об'єкт оренди позивачу, як це передбачено договором, що в повній мірі узгоджується із загальною нормою статті 526 ЦК України про те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Той факт, що відповідач після закінчення терміну дії договору оренди сплачував орендну плату за цим договором, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки не скасовує факту припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням терміну дії договору.

Суд першої інстанції в повній мірі не врахував наведені вище норми матеріального права та умови укладеного між сторонами договору, не дав належної правової оцінки доказам, які сторони подали в обґрунтування своїх вимог та заперечень, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути позивачеві об'єкт оренди за договором оренди від 19.04.2002 року - нежитлове приміщення гаражу, загальною площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, вимога позивача про виселення відповідача з цього нежитлового приміщення є безпідставною, оскільки спірне приміщення відповідачу надавалось не для проживання, а для зберігання транспортного засобу, тому задоволенню не підлягає.

У зв'язку із задоволенням апеляційним судом названої вище вимоги, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, які поніс позивач в розмірі 4000 грн., що підтверджено документально, підлягають стягненню з відповідача у користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1) повернути управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (м.Львів, пл.Галицька, 15, ) об'єкт оренди за договором оренди від 19.04.2002 року - нежитлове приміщення гаражу, загальною площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1) у користь управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (м.Львів, пл.Галицька, 15, ) судові витрати в розмірі 4000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 21 листопада 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.