АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 628/2107/14-ц Головуючий суддя І інстанції Литвинов А. В.
Провадження № 22-ц/790/2206/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про визнання спадщини відумерлою
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря: Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року у справі за заявою Куп'янського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

27 червня 2014 року Куп'янський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Позовна заява мотивована тим, що: ОСОБА_4 була власником земельної частки (паю) площею 6.59 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), що розташована за межами населеного пункту на території Моначинівської сільської ради Куп'янського району.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 померла, про що свідчить актовий запис про смерть № 14 від 02 жовтня 2009 р., складений Моначинівською сільською радою Куп»янського району. За життя вона не отримала державного акту на земельну ділянку.

На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги 29.09.2014 року Куп'янський міжрайонний прокурор просив суд визнати спадщину відумерлою, оскільки після смерті ОСОБА_4 спадкоємці відсутні.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 вересня 2014 рокузаяву Куп'янського міжрайонного прокурора задоволено. Визнано земельну частку (пай) площею 6,59 умовних кадастрових гектарів, яка розташована за межами населеного пункту на території Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області, відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, вирішити питання щодо судових витрат відповідно до закону. При цьому посилався, що рішення суду незаконне, необгрунтоване, прийнято з порушення норм процесуального права та у зв'язку із неправильним застосування норм матеріального права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи; у зв'язку із недоведеністю обставин, що мають значення для справи, однак які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду, викладені у рішенні не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказав, що суд першої інстанції не залучив його до участі у справі як заінтересовану особу, оскільки він є сином ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою постійно проживав за тією ж самою адресою : АДРЕСА_1, на підтвердження надав копію паспорта та довідку з Моначинівської сільської ради. Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України де зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зазначив, що судом не з'ясовано чи відсутні спадкоємці за законом та заповітом, чи зверталися спадкоємці із заявою до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування про прийняття спадщини, чи відсутній/наявний факт автоматичного прийняття спадщини у зв'язку із спільним проживання спадкоємця та спадкодавця на час відкриття спадщини.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України, за участю прокурора та представника апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_5, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що згідно повідомлення Куп'янської державної нотаріальної контори від 16 липня 2016 року спадкова справа після померлої ОСОБА_4 не заводилась, спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене судове рішення не у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права, досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суд першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

За умовами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 177 ЦК України, до об'єктів цивільних прав, крім іншого, відносяться речі та майнові права.

Річчю, відповідно до ст. 179 ЦК України, є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Так, відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу Украіни, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно з п.11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Стаття 1277 ЦК України передбачає, що:

1. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

2. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

3. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

4. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

5. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1277 ЦК України передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно до ст. 337 ЦПК України (ст. 277 ЦПК в редакції, яка була чинною на день вирішення справи в суді першої інстанції) справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України (ст. 278 ЦПК в редакції, яка була чинною на день вирішення справи в суді першої інстанції) суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 27 березня 1998 р. ОСОБА_4 була власником земельної частки (паю) площею 6.59 умовних кадастрових гектарів, яка розташована за межами населеного пункту на території Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області (а.с. 7, 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 померла, про що свідчить актовий запис про смерть № 14 від 02 жовтня 2009 р., складений Моначинівською сільською радою Куп'янського району (а.с. 23).

Згідно повідомлення Куп'янської державної нотаріальної контори від 16 липня 2014 р. за 1430/ 0116 спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 не заводилась, спадкоємці померлої з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 19). Що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 37894757 від 16 липня 2014 р. (а.с. 20).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а у відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як вбачається з надісланого суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 22 липня 2014 року, зазначено, що заявником про смерть ОСОБА_4 є ОСОБА_3, зареєстрований за АДРЕСА_2

Частиною 3 ст. 1277 ЦК України визначається, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Право власності є абсолютним і непорушним, ніхто не може бути позбавлений власності інакше, ніж, як виняток, з мотивів суспільної необхідності або за рішенням суду, на підставі, в обсязі і в порядку, встановлених законом(ст. 41 Конституції України).

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Громадяни України відповідно до норм ч. 1 ст. 81 ЗК України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Земельним законодавством встановлено як підстави набуття права на землю громадянами та юридичними особами, так і певну процедуру вирішення питання передачі земельної ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Однак суд першої інстанції не з'ясував коло можливих спадкоємців: відповідний запит про осіб, які мешкали разом зі спадкодавцем до Моначинівської сільської ради не направив та не з'ясував чи проживав хто-небудь із ОСОБА_4 на день смерті разом з померлою особою, і був зареєстрований за відповідною адресою, чи посвідчувався заповіт уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, чи прийняли спадкоємці спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично.

Згідно до ч.ч. 3,4 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_3 надав до суду апеляційної інстанції довідку Моначинівської сільської ради від 21.12.2017 року № 531 про те, що померла ОСОБА_4, її син ОСОБА_3 та онука ОСОБА_6 були зареєстровані та проживають за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.57).

Наведе свідчить, що з приводу вказаної у заяві прокурора спадщини по цій справі виник спір про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на день вирішення справи в суді першої інстанції), а також - згідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України в редакції, яка є чинною з 15.12.2017 року, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Однак районний суд зазначені обставини не взяв до уваги, і всупереч вказаних норм цивільного процесуального права вирішив заяву прокурора по суті, вирішивши питання щодо спірної земельної частки (паю) без залучення до розгляду справи заінтересованої особи - ОСОБА_3

Тому, враховуючи вищевикладене, зазначене рішення підлягає скасування із залишенням заяви прокурора без розгляду.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції порушив норми цивільного процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; не повністю з?ясував обставини справи, що мають значення для справи, внаслідок чого помилився із застосування норм матеріального права, то з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підстав, рішення районного суду підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про залишення заяви прокурора без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_3, який сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 182 грн.70 коп., колегія суддів відшкодовує йому вказані судові витрати і стягує на його користь вказану суму з Куп'янського міжрайонного прокурора.

Керуючись ст.ст. 268, 367,368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384, 388-392 ЦПК України, та пунктом 8 частини першої Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року - скасувати.

Заяву Куп'янського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Роз'яснити, що заінтересовані особи мають право подати позов на загальних підставах.

Стягнути з Куп'янського міжрайонного прокурора на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 182 грн.70 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 10 квітня 2018 р.

Головуючий: В.Б. Яцина.

Судді: І.В.Бурлака.

П.В.Кісь.