Справа №303/3537/18 2/303/1668/18 ряд.стат.звіту №38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Монич В.О.

при секретарі Лаврів Е.І.

Справа №303/3537/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кольчинської селищної ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на домоволодіння в с.Жборівці, вул.Борканюка, 2, Мукачівського району, яке складається з : житлового будинку літ.А, загальна площа 49,6 кв.м., житлова площа 20,0 кв.м., вбиральня літ.В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, господарська будівля для худоби та птиці літ.Ж, гараж літ.З, навіс літ.К, навіс літ.М, ворота, огорожа №1 та вимощення №3 в порядку спадкування за запотівом після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона (ОСОБА_1І.) проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний будинок був побудований її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 1966 року по 1968 рік. Після одруження позивачка змінила прізвище на «Васьо». Батько позивачки помер 21 вересня 2008 року. Відповідно до довідки позивачка з своєю сімєю проживала разом зі своїми батьками за адресою с.Жборівці, вул.Борканюка, 2, Мукачівського району. Мати позивачки померла 08 серпня 2014 року. На випадок своєї смерті вона залищила заповіт, згідно якого заповіла все своє майної своїй дочці позивачці по справі ОСОБА_1. Після смерті батька вона та її померла мати прийняли спадщину так як на день його смерті проживали разом з ним, що стверджується відповідною довідкою, однак, не оформили своїх спадкових прав. Після смерті матері вона звернулася вона звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно ОСОБА_3 за заповітом. Однак, в цьому їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому на підставі вищенаведеного вона просить визнати за нею право власності на домоволодіння в с.Жборівці, вул.Борканюка, 2, Мукачівського району, яке складається з : житлового будинку літ.А, загальна площа 49,6 кв.м., житлова площа 20,0 кв.м., вбиральня літ.В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, господарська будівля для худоби та птиці літ.Ж, гараж літ.З, навіс літ.К, навіс літ.М, ворота, огорожа №1 та вимощення №3 в порядку спадкування за запотівом після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від селищ голови надійшов лист, в якому просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради за наявними в ній матеріалам та доказами, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії заповіту від 03.07.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу, Закарпатської області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі №332, мати позивачки ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом, або заповітом матиме право - своїй дочці ОСОБА_1, яка змінила прізвище з ОСОБА_3 на васьо після одруження (а.с.10,13). ОСОБА_3 померла 08 серпня 2014 у віці 72 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ФМ №172312 виданого виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 08 серпня 2014 року (а.с.12). З копії довідки за №311 виданої виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 28 січня 2018 року, вбачається, що забудовником будинку №2 в с.Жборівці по вул.Борканюка (бувша адреса с.Жборівці, 5), Мукачівського району Закарпатської області являється ОСОБА_2, який помер 21 вересня 2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ФМ №068438 видане Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області (а.с.9,15). Згідно копії довідки за №205 виданої виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 18 січня 2018 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 21 вересня 2008 року жителя : с.Жборівці, вул.Борканюка, буд.№2, Мукачівського району Закарпатської області (бувша адреса с.Жборівці, 5) були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 марія Міклошівна (яка померла 08.08.2014 року); дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2; зять ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та онук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11). 26 січня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, подала заяву до Мукачівської районної державної нотаріальної контори Закарпатської області про прийняття спадщини за померлою мамою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла 08 серпня 2014 року (а.с.35). 25 травня 2017 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 винесено ростанову №490/02-31 Про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою постановлено відмовити ОСОБА_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Жборівці, буд.№5, Мукачівського району Закарпатської області, який належав ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 не подала документів, які посвідчують ОСОБА_3 право власності на житловий будинок (а.с.36). Правовідносини регулюються цивільним кодексом України. Вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормою статті 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування за відсутності заповіту, визнання його недійсним повністю або у частині, у разі не охоплення заповітом усієї частини спадщини та в інших випадках. Законодавчі винятки з принципу черговості закликання спадкоємців за законом до спадкування встановлені статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а приписами частини 5 цієї ж статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З приписів частини 1 та частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, але відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинний на час завершення його будівництва, відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. На час побудови вищевказаного житлового будинку 1966-1969 рр. питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За Указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали. Крім того, відповідно до пункту 43 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані 2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом селищної ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не має можливості, про що свідчить постанова державного нотаріуса Мукачівської районної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 25 травня 2017 року №490/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - підлягає до задоволення. Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1. Керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на домоволодіння в с.Жборівці, вул.Борканюка, 2, Мукачівського району, яке складається з : житлового будинку літ.А, загальна площа 49,6 кв.м., житлова площа 20,0 кв.м., вбиральня літ.В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, господарська будівля для худоби та птиці літ.Ж, гараж літ.З, навіс літ.К, навіс літ.М, ворота, огорожа №1 та вимощення №3 в порядку спадкування за запотівом після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, мешканка с.Жборівці, вул.Борканюка, 2, Мукачівського району, Закарпатської області, поштовий індекс - 89649.

Відповідач: Кольчинська селищна рада Мукачівського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04350524, смт.Кольчино, вул.Корятовича, буд.№13, Мукачівського району Закарпатської області, поштовий індекс - 89636.

Головуючий В.О.Монич