Справа № 654/3627/17
Провадження №2/654/326/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Охтень А.А.,

при секретарі Суханової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди-,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої злочином. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 03.04.2015 року близько 16.15 год, ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2106, р/н ВТ 6716АА, рухаючись по автодорозі Олексіївка-Нововолодимирівка зі сторони с.Олексіївка, знаходячись на перехресті з автодорогою Гола Пристань Залізний Порт поблизу с.Бехтери, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, порушила п. 1.5, 2.3б, 16.11 ПДР, під час виїзду з другорядної дороги «Гола пристань Залізний Порт, не надала перевагу автомобілю Мерседес р/н НОМЕР_1, який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті якого загинула донька позивача ОСОБА_3. Зазначені обставини встановлені вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.06.2017 року. Визначаючи розмір морального відшкодування, позивач виходила із висновку фахівця про результати психологічного обстеження, проведеного психологом-експертом та просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позивача.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не погодилися із заявленими вимогами, вважають у задоволенні позову слід відмовити у повному обсягу за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Згідно вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.06.2017 року та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 14.11.2017 року, ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України. Потерпілою від кримінального правопорушення є позивач по справі. Так, 03.04.2015 року близько 16.15 год., ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2106, р/н ВТ 6716АА, рухаючись по автодорозі Олексіївка-Нововолодимирівка зі сторони с.Олексіївка, знаходячись на перехресті з автодорогою Гола Пристань Залізний Порт поблизу с.Бехтери, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, порушила п. 1.5, 2.3б, 16.11 ПДР, під час виїзду з другорядної дороги «Гола Пристань Залізний Порт», не надала перевагу автомобілю Мерседес р/н НОМЕР_1, який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті якого загинула донька позивача ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановленим фактичним обставинам справи відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України стосовно відповідальності за спричинену моральну шкоду, завдану злочином.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до переконання, що винними діями відповідача, через вчинений злочин, позивачу дійсно спричинено моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню, а позов частковому задоволенню.

Так, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у тому числі: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправної поведінки відповідача. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що з відповідача вже стягнуто майнову шкоду, оскільки моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром майнового відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011 року).

Судом з'ясовано, що скоєний відповідачем злочин характеризується необережною виною.

Згідно висновку акту судово-псіхологічного дослідження ОСОБА_1 перенесла помірно виражений стресовий стан, що може відповідати: при простій необережності - 34450 грн., при грубій необережності 68900 грн..

Так, Постанова Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" наводить приклади грубої необережності потерпілого: знаходження у нетверезому стані, нехтування безпекою руху (п. 2). Для форми вини у вигляді грубої необережності характерно, що особа передбачала можливість настання негативних наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості таких наслідків, хоч повинна була або могла їх передбачити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, відповідач керуючи транспортним засобом, порушуючи правила дорожнього руху повинна була передбачити суспільно небезпечні наслідки.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральне відшкодування, що відповідає грубій необередності та становить 68900 грн.

Заперечення представника відповідача щодо неможливості прийняти до уваги висновок акту судово-псіхологічного дослідження ОСОБА_1, оскільки Координаційною радою з проблем судової експертизи при Мін'юсті України 29.01.2016 року було прийнято рішення про припинення застосування Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки компенсації спричинених страждань (розробник ОСОБА_4М.), реєстраційний код 14.1.04, за якою експертом в даній справі визначено орієнтовний розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд не приймає до уваги, так як експерт використовував також методики пропоновані ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є діючи на теперішній час.

Керуючись ст.ст. 259,263, 264,272 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 68 900 ( шістдесят вісім тисяч девятсот) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2018 року.

Суддя А. А. Охтень