АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 666/808/15-ц Головуючий у першій інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження 22-ц/791/223/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Пузанової Л.В., Семиженка Г.В.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 року, постановлену у складі судді Прохоренко В.В. у справі №666/808/15-ц за скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонськвій області, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Дніпровський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій з урахуванням уточнень від 30.09.2015 року (а.с.147) просив суд поновити йому строк на звернення до суду із вказаною скаргою, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме на те, що всі ці роки намагався захистити свої порушенні права, визнати незаконними дії державного виконавця Гапіної Н.В. по винесенню постанови №0.6 від 26.08.2005 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-3517, виданого 09.12.2003 року Дніпровським районним судом м. Херсона про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 в пользу ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та скасувати зазначену постанову державного виконавця.

Заявник, вважає, що у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки фактично виконавчий документ не був виконаний.

Ухвалою суду від 09.03.2016 року до участі в справі залучено ОСОБА_2.

01 грудня 2017 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_3 поновлено строк на звернення до суду із скаргою.

Скаргу задоволено.

Визнано дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Гапіної Н.В. з примусового виконання виконавчого листа№2-3517, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 09.12.2003 року про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 в пользу ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 неправомірними.

Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №0.6 від 26.08.2005 року винесену державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Гапіною Н.В.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин справи, просить її скасувати та постановити нове рішення.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що суд безпідставно поновив заявнику строк на звернення до суду із зазначеною скаргою, не вказавши, які обставини перешкоджали ОСОБА_4 подати скаргу в установлений законом процесуальний строк. Вказує на те, що на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, вимоги виконавчого документа були виконанні в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4, ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Уповноважений представник Дніпровського ВДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області в письмовому клопотанні, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що неможливо технічно відновити виконавче провадження, оскільки виконавче провадження знищено у 2009 році.

Підпунктом 8 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник Дніпровського ВДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області, Алібалаєва Я.Н. просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою відмовити заявнику у задоволенні скарги.

ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити. Вважає, що ОСОБА_2 повинен був відступити від стіни будинку відповідно до вимог будівельних норм, а не на 0.16 см., а тому судове рішення є невиконаним, і державний виконавець не мала права виносити постанову про закінчення виконавчого провадження.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Поновлюючи строк звернення заявника до суду із скаргою на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 такий строк пропущений з поважних причин, оскільки останній з дня, коли дізнався про порушення своїх прав, а саме з 30.03.2011 року, неодноразово звертався до суду за захистом свого порушеного права щодо скасування оскаржуваної постанови.

Скасовуючи постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та визнаючи дії державного виконавця неправомірними, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на час її винесення виконавчий документ не був фактично виконаний.

Такий висновок суду, колегія суддів вважає правильним, оскільки він ґрунтується на фактичних обставинах справи та відповідає закону.

Відповідно до ст.383 ЦПК України (в редакції чинній на час винесення ухвали суду), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За положеннями ст.385 ЦК України (в редакції на час постановлення ухвали суду), скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні норми процесуального права викладені у ст.ст.447,448 ЦПК України у редакції від 15.12.2017 року.

Судом встановлено, що 09 грудня 2003 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою затверджено мирову угоду, укладену між сторонами справи. (а.с.19)

На підставі цієї ухвали 13 квітня 2004 року Дніпровським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист № 2-3517/2003, в якому зазначено затвердити мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_4 зобов'язався встановити порядок користування і розпорядження земельною АДРЕСА_3 в м. Херсоні відповідно до існуючої межі - внутрішнього розмежування огорожею згідно з планом меж землекористування за проектом складеним ДП «Херсонгеоінформ» та актом від 03.03.2003 року «Про встановлення зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2, а також дав згоду на приватизацію і передачу у приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_2, загальною площею 477 кв.м, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2

ОСОБА_2 зобов'язався знести гараж, стіною якого є будинок, який належить ОСОБА_4, відступити від стіни будинку та розмежувати земельні ділянки огорожею. (а.с.20)

Вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ.

В ході примусового виконання виконавчого документа, державним виконавцем здійснювалися виходи за адресою АДРЕСА_4 та були складені відповідні акти від 15.06.2004 року та 29.06.2004 року. Із змісту актів вбачається, що ОСОБА_2 відступив від стіни будинку частково. Гараж не знесено. Прибрана задня стіна гаражу та дах з гаражу з боку будинку АДРЕСА_5 на 0.4 м. Стіна гаражу, що знаходиться праворуч виконує функції огорожі. Від підпису в акті від 29.06.2004 року ОСОБА_4 відмовився в присутності понятих.

Не зважаючи на встановлені обставини, старший державний виконавець 26.08.2005 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне виконання) в редакції чинній на час винесення постанови, залишив поза увагою той факт, що ні виконавчий документ, ні судове рішенні на виконання якого він виданий, не містять чіткої вказівки на відстань, на яку необхідно було відступити ОСОБА_2 від стіни будинку, не з'ясував цю обставину в установленому законом порядку, не звернув уваги на те, що між сторонами виконавчого провадження з цього приводу виникли суперечки, про що свідчить факт відмови ОСОБА_4 від підпису в акті державного виконавця.

Відповідно до положень ЗУ "Про виконавче провадження"(в редакції чинній на час винесення постанови), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що висновок державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження є незаконним, а тому суд правомірно скасував постанову старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2005 року, як таку, що не відповідає вимогам Закону.

Оскільки, заявник дізнався про порушення своїх прав лише в 2011 року, майже після спливу шести років з дати винесення державним виконавцем постанови від 26.08.2005 року про закінчення виконавчого провадження та протягом всього цього часу неодноразово звертався за захистом свого порушеного права, про що свідчать матеріали справи, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця пропущений заявником з поважних причин, а тому обґрунтовано його поновив.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права були перевірені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Приймаючи до уваги викладене ухвалу суду першої інстанції відповідно до ст.375 ЦПК України, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.В. Пузанова

Г.В. Семиженко

Повний текст судового рішення виготовлено 13 лютого 2018 року.