АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/6507/16-ц

Провадження № 22-ц/787/507/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2, Державна податкова інспекція у м. Рівному, Головне управління ДВС у Рівненській області, відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції

розглянула у порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року, ухваленої в складі судді Бердія М.А., у справі №569/6507/16ц ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДВС у Рівненській області, відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту залишено без розгляду.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі позивач вказує на її незаконність, оскільки судом порушено норми процесуального права. Вказує, що жодних повідомлень про день та час розгляду справи він не отримував, а тому його неявку не можна вважати неповажною.

Просить ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи позивач повторно не з'явився в судове засідання.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст.43 ЦПК України) учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях.

Згідно ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Як вбачається з матеріалів, позивач та його представник були належним чином повідомлений про день та час судового засідання, зокрема на 13 жовтня та 20 грудня 2017 року, проте, 11 жовтня 2017 року представник позивача подав суду заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки він був зайнятий в іншому судовому процесі, а ОСОБА_1 перебував на лікарняному.

За таких обставин, не можна вважати як повторну, другу поспіль неявку позивача повідомленого належним чином в судове засідання без поважних причин, оскільки представник позивача повідомляв про причини неявки на зазначені дати, а явка позивача в судове засідання обов'язковою визнана не була, тому у суду не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов'язком позивача, тому він має право не з'являтися до суду, якщо його явка не буде визнана обов'язковою для дачі пояснення, проте місцевий суд такої ухвали не постановляв.

У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. (ч.2 ст.43 ЦПК)

Таким чином, з огляду на об'єктивну неможливість для позивача брати участь у судовому засіданні та обов'язок суду при таких обставинах забезпечити особі реальний, а не формальний доступ до правосуддя, що гарантовано ст. 6 конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованою законом України N 475/97-ВР від 17.07.1997 року, в контексті забезпечення права особи на ефективний засіб юридичного захисту передбачений ст.13 вказаної Конвенції, яка підлягає застосуванню судами відповідно до приписів ст. 17 закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»та передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права - колегія суддів, за відсутності ознак зловживання позивачем своїм процесуальним правом, вважає за необхідне ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду.

Крім того, згідно вивчених матеріалів справи можливо зробити висновок, що позивач не втратив інтересу до порушеного спору, його законні права дійсно підлягають захисту у судовому порядку у випадку доведеності позовних вимог, тому такий доступ до правосуддя повинен бути забезпечений.

Враховуючи, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2018 року.

Головуючий :

Судді :