Справа №718/2041/18
Провадження №2/718/650/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

12.11.2018 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником транспортного засобу Рено Кенго, 2006 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1. 26.03.2018 року на авто дорозі в районі села Брусниця Кіцманського району, на автомобілі, який належить їй на праві власності, під керуванням водія ОСОБА_3 було скоєно дорожньо-транспортну пригоду. 14.04.2018 року вона звернулась із заявою до Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу того, що її чоловік - ОСОБА_6 передав керування належним їй автомобілем Рено Кенго, д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_3, яка в подальшому скоїла ДТП. На її звернення, яке було зареєстроване в ЖЄО за № 1973 від 14.04.2018 року, складено висновок 04.05.2018 року, згідно якого в діях ОСОБА_3 не вбачається кримінального правопорушення, перевірку припинено та рекомендовано в приватному порядку звернутись до суду про відшкодування спричинених збитків. Внаслідок даної ДТП їй було завдано матеріальну шкоду. Відповідно до висновку № 40-04-18 від 27.04.2018 року Експертного автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку становить 120499 гривень 70 копійок. З приводу спричинення матеріальної шкоди, в порядку ст.16 ЦПК України, нею 02.05.2018 року було подано звернення до ОСОБА_7 щодо досудового врегулювання спору. В добровільному порядку ОСОБА_3 відмовляється відшкодовувати завдану шкоду. З підстав, передбачених ст.ст.16, 22, 1166 ЦК України просила стягнути з відповідачки 120499,70 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Крім того, їй також завдано моральну шкоду такими діями відповідача. Моральна шкода виражається у сильних душевних стражданнях змінами в емоційному стані, які перешкоджали активному соціальному функціонуванню її як особистості, що призвели до моральних страждань, а саме: порушення сну, зниженням працездатності, тривалі стреси, хвилювання, емоційний дискомфорт, сильна перевтомлюваність, погіршення стану здоров'я, на даний час автомобіль неможливо використовувати за призначенням для особистих потреб, вимушене користування громадським транспортом, що створює певні незручності та додаткові витрати, моральні переживання щодо ремонту автомобіля та щодо розгляду справ в судах. Моральні страждання були спричинені також самим відношенням відповідача, оскільки остання відмовляється від добровільного відшкодування завданої нею шкоди. Посилаючись на ст.ст. 23, 1167 ЦК України, постанову Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», завдану їй моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 гривень, яку просила стягнути з відповідачки.

Вказує також, що на день звернення до суду вже понесла матеріальні витрати пов'язані із підготовкою документів до суду, а саме: 15440грн. - витрати на правову допомогу; 1762грн. - судовий збір за завдану моральну шкоду; 1205грн. - судовий збір за завдану матеріальну шкоду; 352,40грн. - витрати на подання заяви про забезпечення позову; 2700грн. - витрати на проведення автотоварознавчого дослідження; 253,20грн. - витрати на відправлення поштової кореспонденції відповідачу; всього 21712,60 гривень, які просить стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги з наведених підстав.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що її чоловік ОСОБА_6 взяв її автомобіль «Рено Кенго», д.н.НОМЕР_1, та без відома та дозволу передав ОСОБА_1 право керування ОСОБА_3 Про скоєння ДТП вона дізналася тільки ввечері 26.03.2018р. від свого чоловіка, який не повідомив при яких обставинах та хто скоїв ДТП. Про те, що за кермом була ОСОБА_3, вона дізналася тільки на третій день, тобто 29 березня 2018 року. Того ж дня відбулася зустріч між ними ОСОБА_3 біцяла в місячний термін відремонтувати автомобіль.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позову тим, що твердження позивачки про те, що, оскільки за кермом її транспортного засобу під час ДТП була ОСОБА_3, то шкода завдана транспортному засобу Рено Кенго, р.н.НОМЕР_1, повинна бути відшкодована відповідачкою в повному обсязі, є безпідставними, так як джерелом підвищеної небезпеки під керуванням ОСОБА_3 не було заподіяно шкоди іншим фізичним або юридичним особам. Також, безпідставним є вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки така взагалі не підлягає в даному випадку стягненню, виходячи з положень чинного законодавства. Оскільки вина ОСОБА_3 не доведена, дорожньо-транспортна пригода сталась не з її вини, відсутні підстави для задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні, як свідок, відповідачка ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_6 дав їй ключі від автомобіля і вона поїхала по справах, в с. Брусниця по вулиці Миколайчука біля будинку № 15 потрапила в ДТП через калюжу у вибоїні на дорозі, на колесі розірвало шину і автомобіль занесло у кювет. Дорога була мокрою, на обочинах лежав сніг. Вибоїна була біля 1,5м і практично покривала смугу руху. Із-за води вибоїни не було видно. При Інших погодних умовах, вибоїну було б видно і її можна було об`їхати. Вибоїну побачила лише за 10 метрів, тому що там поворот і тому не мала можливості уникнути наїзду на вибоїну. Рухалась зі швидкістю біля 50км/год. Автомобіль занесло в ліву сторону на подвір'я ОСОБА_8 Ліве колесо було пошкоджене, про праве - не пам'ятає. Автомобіль не перекидався. Свідки викликали поліцію. Проте, що власником автомобіля є ОСОБА_1, не знала, він був у користуванні ОСОБА_6 Їй невідомо які документи необхідні для складання євро протоколу, тому зробити цього не могла. Автомобіль евакуювали на СТО в смт. Лужани, куди згодом приїхав ОСОБА_6 і вона віддала йому ключі.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом під час розгляду справи було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Рено Кенго», д.н.з.НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.12.2013р.

26.03.2018 року біля 15:30год. в с. Брусниця Кіцманського району ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Рено Кенго», д.н.з.НОМЕР_1, не впоралась з керуванням, в`їхала у вибоїну, внаслідок чого допустила з'їзд у кювет, що вбачається із змісту повідомлення Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області від 08.05.2018р.

14.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу того, що її чоловік - ОСОБА_6 передав керування належним їй автомобілем «Рено Кенго», д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_3, яка в подальшому скоїла ДТП.

Звернення ОСОБА_1 зареєстроване в ЖЄО за № 1973 від 14.04.2018 року.

Згідно Висновку від 04.05.2018 року за результат атами перевірки звернення ОСОБА_1, зареєстрованого в ЖЄО за № 1973 від 14.04.2018 року, в діях ОСОБА_3 не вбачається кримінального правопорушення, перевірку припинено та рекомендовано в приватному порядку звернутись до суду про відшкодування спричинених збитків.

Відповідно до Висновку № 40-04-18 від 27.04.2018 року Експертного автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку становить 120499 гривень 70 копійок.

Свідок ОСОБА_8 показав, що того дня, 26 березня, йому потрібно було перейти дорогу, коли він почув зі сторони дороги звук удару, хлопок, майже одночасно звук гальмування фури, а далі він вже побачив, як автомобіль Рено Кенго з'їхав у кювет, що вздовж дороги, де переїхавши через нього, автомобіль перекинувся на правий бік, та в такому положенні його ще протягнуло декілька метрів, зніс паркан, і зупинився вже на території його господарства. За кермом автомобіля була дівчина (свідок вказав на ОСОБА_3.). В той час в напрямку селища Вашківці рухались декілька фур, які пригальмували та зупинились. На дорозі він бачив сліди від коліс автомобіля, що протягнулись від вибоїни, яка знаходилась на автодорозі, по смузі руху в напрямку м. Чернівці, і далі сліди від коліс різко завернули вліво, в сторону вибоїни, яка знаходилась на протипожежній стороні, і аж до автомобіля. У автомобіля було пошкоджено два передніх колеса. Того дня була сонячна погода, асфальт був сухий.

Як показав свідок ОСОБА_9, про обставини ДТП 26.03.2018 року йому нічого невідомо, він просто віз власника автомобіля в смт. Лужани, де він знаходився у майстра. У автомобіля були пошкоджені стійки, днище, двері, передня частина автомобіля була розбита. Юрі сказав, що дівчина «злетіла» з дороги.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 того дня він рухався від селища Вашківці в напрямку м. Чернівці, день був сонячний, температура повітря була плюсова, асфальт був сухий, на дорозі були відсутні калюжі. Проїжджаючи село Брусниця, йому було відомо про наявність вибоїни на дорозі, де він її безперешкодно проїхав. Декілька метрів від вибоїни ліворуч по напрямку свого руху він побачив автомобіль Рено Кенго, який належить його знайомому ОСОБА_6, який в`їхав в забор. Він не зупинявся, бо там була дівчина.

Свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_1 є його дружиною. 26 березня сталось ДТП, йому подзвонила ОСОБА_3, але зрозуміло нічого не розповіла. Ключі від автомобіля він дав ОСОБА_3, у неї було багато справ. За півтори години після ДТП він побачив автомобіль в смт. Лужани, куди його привіз Богдан. І праве і ліве колеса були пошкоджені, на лобовому склі - тріщина, пошкоджений капот, крила (ліве та праве), бампер, двері (ліве та праве), це при зовнішньому огляді. При ретельному огляді були інші пошкодження. ОСОБА_3 з`їхала з дороги і автомобіль перекинувся. ОСОБА_3 розповіла, що на швидкості 90км/год. виїхала із-за повороту. Але в той день асфальт був сухий.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_11, він працює інспектором СРПП, у березні повідомили про ДТП і він виїхав на місце. ДТП сталось у зв'язку з мокрою погодою, через калюжу у ямі розміром приблизно метр на метр посеред дороги, сталась розгерметизація колеса і автомобіль знесло на узбіччя, було видно сліди заносу після ями в напрямку зустрічної смуги. Складу адміністративного правопорушення не було, оскільки не було порушення вимог Правил дорожнього руху, шкода була завдана лише власнику забору, але він претензій не мав, тому протокол відносно ОСОБА_3 не складався.

Згідно відповіді Чернівецького центру з гідрометеорології від 12.10.2018р. 26 березня 2018 року станом на 15:30год. відмічалась малохмарна погода, без опадів, метеорологічна видимість більше 10км, висота снігового покрову станом на 09:00год. становила 9см, найближча дата, коли відмічались опади, це 24 березня 2018р. (вночі, невеликий сніг, кількість опадів 1мм)

Відповідно до відповіді Чернівецького центру з гідрометеорології від 07.11.2018р. 24 березня 2018 року вночі відмічався невеликий сніг, кількість опадів 1мм, вдень без опадів. 25 березня 2018 року опадів не відмічалось. 26 березня 2018 року вночі та вдень відмічалась ясна та малохмарна погода. Протягом доби опади не спостерігались. Метеорологічна видимість була 8-24км. Висота снігового покрову станом на 09:00год. становила

Згідно Висновку експерта № 031 від 08.10.2018 року по результатам проведення судової авто технічної експертизи в даній дорожній обстановці водій автомобіля Renault Kangoo, н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_3 повинна була діяти у відповідності до вимог 2.3(д) Правил дорожнього руху, а саме - не створювати загрозу безпеці дорожнього руху. п. 11.2 Правил дорожнього руху, тобто - рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, п.12.1 Правил дорожнього руху, а саме - вибирати безпечну швидкість руху. п.12.3 Правил дорожнього руху, а саме - в момент виникнення небезпеки для руху (в момент появи вибоїни в її полі зору) застосувати гальмування, або безпечний об'їзд вибоїни.

В момент виникнення небезпеки для руху водій автомобіля Renault Kangoo, н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_3 мала технічну можливості шляхом застосування гальмування уникнути даної пригоди при швидкості руху 50км/год. Водій ОСОБА_3 мала технічну можливість шляхом застосування маневру об'їхати вибоїну справа з безпечним боковим інтервалом 1,0м, за умови, якщо вона перед маневром рухалася ближче до осьової лінії по її поясненнях.

За умови виконання вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху, тобто - якщо би водій автомобіля Renault Kangoo, н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_3 рухалася якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, то вона мала технічну можливість безпечно проїхати між вибоїною та правим краєм проїзної частини дороги, інтервал між якими складав 3,4м.

В діях водія автомобіля Renault Kangoo, н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_3 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п.п.2.3(д); 11.2; 12.1; 12.3 ПДР, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв'язку з даною пригодою. Причиною даної ДТП є невідповідності у виконанні вимог п.п.2.3(д); 11.2; 12.1; 12.3 ПДР в діях водія ОСОБА_3

Гальмівний шлях технічно справного автомобіля Renault Kangoo в даних дорожніх умовах складає 17.3-18.5м.

Згідно Аварійного сертифікату № 1080 від 07.10.2018 року автотехнічного дослідження найбільш вірогідно, що пошкодження диска переднього правого колеса виникло не в результаті його попадання в вибоїну на дорозі, а виникло внаслідок його контактування з об'єктом, який має обмежені форми (стовп, бетонне кільце).

Згідно Експертного висновку № 53 автотехнічного дослідження від 31.08.2018 року з урахуванням заданих обставин ДТП, в даній дорожній обстановці, на ранньому етапі дорожня обстановка не мала ознак небезпеки для водія автомобіля марки Рено Кенго, р.н.НОМЕР_1, ОСОБА_3, та з моменту виявлення перешкоди даному випадку калюжі води з прихованою із ній вибоїною, водію ОСОБА_3 слід прийняти заходи до зниження швидкості аж до зупинки керованого нею транспортної засобу, тобто, діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій ОСОБА_3 рухаючись на даній ділянці дороги, з моменту виявлення на смузі її руху вказаної перешкоди не мала технічноі можливості запобігти уникнення даної ДТП, при виконанні з її боку вимог п.12.3 ПДР.

Оскільки проведеними дослідженнями було встановлено, що водій автомобіля Рено Кенго, р.н.НОМЕР_1, ОСОБА_3 з моменту виявлення калюжі води з прихованою в ній вибоїною не мала технічної можливості уникнути наїзду на неї, при цьому враховуючи розрив шини лівого колеса та глибоку деформацію - вгинання диску вказаного колеса, що спричинило подальшу втрату керованості автомобіля, то з технічної точки зору водій ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації знаходилась в стані аварійної обстановки.

Виходячи з проведеного дослідження на підставі наданих вихідних даних, з технічної гонки зору, оскільки водій ОСОБА_3 не мала технічної можливості запобігти ДТП, то слід дійти висновку, що в даній дорожній обстановці, в її діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв'язку з настанням ДТП, не вбачається.

Результати досліджень, проведених при вирішенні усіх попередніх запитань, дають підстави даній експертизі зробити висновки про те, що при заданих вихідних даних, причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, може бути та обставина, що момент виявлення калюжі з прихованою вибоїною на смузі руху водія автомобіля Рено Кенго, р.н.НОМЕР_1 ОСОБА_3, наставав з такої віддалі для неї, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду та настання шкідливих наслідків.

Згідно п.1 ч.1 ст.395 ЦК України речовим правом на чуже майно є право володіння.

За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Як передбачено статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Як передбачено статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5).

Суд враховує, що у питаннях відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, будь-яке діяння, яким завдається така шкода, презумується як протиправне.

У даному випадку має місце деліктне зобов'язання і вина заподіювача шкоди презумуються, доки не буде доведено його невинуватості.

Судом не встановлено належними і допустимими доказами відсутності вини саме відповідачки у пошкодженні належного позивачці майна, з урахуванням достовірно встановлених обставин, що саме під керуванням транспортним засобом ОСОБА_3 мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої й було пошкоджено належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль, з урахуванням того, що експертний висновок за № 53 складено без дослідження розташування вибоїни по відношенню до проїжджої частини дороги та смуги напрямку руху, що впливає на висновок про можливість уникнення наїзду на вибоїну, а також, що мало місце пошкодження переднього лівого колеса, що впливає на висновок про причини та механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Також, розмір завданого власнику транспортного засобу матеріального збитку відповідачем не спростований.

Оцінивши досліджені докази з очки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, та з точки зору достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення заявлених вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пошкодження належного позивачці майна - транспортного засобу само по собі свідчить про наявність душевних страждань. Останні зокрема полягають у порушенні звичайного ритму життя.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, визначених статтею 2 ЦПК України.

Суд вважає, що оцінюючи моральну шкода в сумі 4000 гривень будуть дотримані вказані вимоги, виходячи із заявлених позовних вимог і міри відповідальності відповідачки.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1205грн. та 1762грн.

Витрати на правову допомогу в сумі 15440грн. підтверджуються належними доказами, а саме квитанціями до прибуткового касового ордера, в іншому розмірі такі витрати не підтверджені.

Додана до позовної заяви копія розрахункової квитанції від 20.04.2018р. про оплату вартості експертного дослідження № 40-04-18 на суму 2700грн. на прізвище ОСОБА_6, а отже не підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1

Заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідачки належить стягнути суму сплаченого за цією вимогою судового збору у розмірі 1205грн.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено судом на 40%, а отже з відповідачки підлягає стягненню судовий збір за даною вимогою у розмірі 704,80грн.

Враховуючи викладене, ст.ст. 15, 16, 19, 22, 23, 395, 398, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 13, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 265 268, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої в с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області, фактично проживаючої в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_2, 120499 (сто двадцять тисяч чотириста дев'яносто дев`ять) гривень у відшкодування матеріальної шкоди, 4000 (чотири тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди, 1909 (одну тисячу дев'ятсот дев`ять) гривень 80 копійок на повернення судового збору, 15440 (п'ятнадцять тисяч чотириста сорок) гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення буде складено на 19 листопада 2018 року.

Суддя: