Справа № 286/4047/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області , -

В С Т А Н О В И В:

29.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, яка померла 11 грудня 2002 року є її матір»ю та визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій 11 грудня 2002 року ОСОБА_2 згідно державних актів на землю серії ЖТ №012954, серії ЖТ №012955, площею 1,9794 га, кадастровий номер :04:000:0094, площею 0,3000 га, кадастровий номер 0:06:000:0105, виданих 15.03.2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, вартістю 57219,66 грн.. Мотивує це тим, що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини після смерті матері, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у звязку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані після смерті спадкодавця та не встановлений факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем.

Позивач просить справу розглядати у її відсутність.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

ОСОБА_2 померла 11 грудня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №194125.

На день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,9794 га та 0, 3000 га, які розташовані на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастрові номери :06:000:0105 та :04:000:0094, які належали їй на підставі державних актів серії ЖТ №012954 та серії ЖТ №012955.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 21.09.2018 року №4077/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після померлої 11 грудня 2002 року матері ОСОБА_3, у звязку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані не за життя померлої та не встановлений факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Згідно листа Державного архіву Житомирської області від 12.09.2018 року №М/2857, у книзі реєстрації актових записів про народження по Невгодівській сільраді (до складу якої входило с. Веселівка) Овруцького району Житомирської області за 1941 рік, що надійшла на зберігання до Державного архіву Житомирської області частково, запису про народження ОСОБА_1 не виявлено.

Копія погосподарської книги (а.с.10) свідчить, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням позивача викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що ОСОБА_2 є матір»ю ОСОБА_1.

Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення спадщини після смерті матері.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК №4454/02-31 від 21.09.2018 року.

Відповідно до інформаційних довідок №141119503 та №141121211 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна - відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери :04:000:0094 та :06:000:0105 відсутні.

Згідно повідомлення Овруцької ДНК №4756/02-14 від 02.11.2018 року, після померлої 11 грудня 2002 року ОСОБА_2, спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК (1963 р.) та керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, яка померла 11 грудня 2002 року, а саме, що ОСОБА_2 є матір»ю ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки площею 1,9794 га та 0,3000 га, які розташовані на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастрові номери :04:000:0094 та :06:000:0105, які належали ОСОБА_2 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №012954 та серії ЖТ №012955, виданих 15 березня 2003 року Овруцьким відділом земельних ресурсів, на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №5 від 02.01.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_4