провадження 2-сз/201/48/18
УХВАЛА

16 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1, заінтересована особа: Друга Синельниківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 листопада 2018 року звернулася до суду з заявою заінтересовані особи: заінтересована особа: Друга Синельниківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення..

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження по справі.

У своїй заяві до суду заявник просить повернути сплачений судовий збір по справі на картку.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали позову та заяви, вважаю можливим повернути позивачу сплачений ними судовий збір, оскільки сума судового збору повертається у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, а тому заява в цій частині ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для її задоволення.

Стосовно вимог заяви в частині зобов'язання Управління ДКСУ у Соборному районі міста Дніпра слід відмовити, оскільки доказів в обґрунтування своєї позиції щодо наведеного зазначено та надано не було, а тому вказані вимоги безпідставні і не ґрунтуються на вимогах закону, також не можуть бути взяті до уваги наполягання заявника на його заяві в цій частині, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об'єктивно нічим не підтверджено, в зв'язку з чим відсутні передбачені законом підстави для задоволення вимог заяви в цій частині, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,-

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 352 гривень 40 коп., який сплачено квитанцією про сплату № 39476 від 26 жовтня 2018 року.

В задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 16 листопада 2018 року.

Суддя О.А Антонюк