Провадження № 2/752/518/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович про визнання права власності та визнання договорів купівлі-продажу та договору дарування недійсними,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович про визнання права власності та визнання договорів купівлі-продажу та договору дарування недійсними.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він у зв'язку з необхідністю здійснювати догляд за своєю матір'ю - ОСОБА_4 продали свої квартири та за виручені кошти придбали квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

При оформленні спадщини він дізнався, що квартира АДРЕСА_1 була оформлена на його матір, а він стороною договору купівлі-продажу не є.

Також, як він дізнався в подальшому, його матір'ю квартира була відчужена на підставі договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири, посвідченого 06.08.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири, посвідченого 01.11.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. та договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1;

визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений 06.08.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О.;

визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений 01.11.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О.;

визнати недійсним договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити у повному обсязі з посиланням на обґрунтування наведені у тексті позовної заяви.

Інші учасники справи в судове засідання 20 лютого 2018 року не з'явилися. Про час та місце розгляду справи судом повідомлялися.

Заслухавши представника позивача, суд встановивши фактичні обставини справи, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача встановлено, що 02 жовтня 2001 року ОСОБА_1, як продавець уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

11 жовтня 2001 року ОСОБА_4, як продавець уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3.

11 жовтня 2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

В подальшому, ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений 06.08.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений 01.11.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. та договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О.

Суд вважає, що позивачем не доведено факту того, що він є власником ? частини квартири АДРЕСА_1.

Позивачем не порушувалося перед судом питання про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 11 жовтня 2001 року недійсним в частині, а так само не надано доказів того, що зазначений договір станом на день розгляду справи є нечинним чи визнаний у встановленому законом порядку недійсним в частині купівлі-продажу ? частини квартири.

Позивачем не було доведено перед судом та не наведено жодних мотивів за яких суд мав би підстави визнати його право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, з урахуванням того, що вимоги щодо оспорювання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з будь-яких правових підстав ним не пред'являлося.

Фактично позивачем в ході розгляду справи оспорювалися обставини укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, при цьому вимог про скасування договору купівлі-продажу такої, з посиланням на удаваність угоди не висувалося.

Також судом береться до уваги та обставина, що матеріалами справи не стверджується факт вселення та проживання позивача разом із своєю матір'ю у квартирі АДРЕСА_1 з моменту її придбання покійною ОСОБА_4, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач фактично був зареєстрований у зазначеній квартирі, починаючи з 07 грудня 2010 року, при тому що квартира, як він стверджує, ним як співвласником була придбана 11 жовтня 2011 року.

Виходячи з таких мотивів та обставин справи, суд вважає, що покійна ОСОБА_4 правомірно, на власний розсуд, як єдиний власник квартири АДРЕСА_1, розпорядилася її частками, а тому підстав для визнання договорів відчуження квартири по 1/3 частині, що оспорюються позивачем - немає, а ті на які посилається позивач у тексті позову не гуртуються на вимогах закону та не доводяться доказами наданими в розпорядження суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В конкретному випадку суд вважає, що право позивача підлягає захисту з інших підстав, аніж тих з посиланням на які він звернувся до суду, у разі надання доказів на обґрунтування таких.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович про визнання права власності та визнання договорів купівлі-продажу та договору дарування недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя А.Новак