Провадження № 2/638/1119/18
09 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Семіряд І.В.,
за участю секретаря - Романової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів» -
20.07.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову та до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача аліменти за останні три роки в сумі 180000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона та відповідач проживали разом як чоловік та жінка з 2002 року на території Російської Федерації. Від цих відносин у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько дитини, ОСОБА_4. Наприкінці 2013 у зв'язку з погіршенням сімейних відносин вона забрала сина та виїхала на постійне місто проживання в м. Луганськ, Україна. Зараз вони проживають з сином в місті Харкові, як внутрішньо переміщенні особи. З моменту їх від'їзду з Російської Федерації відповідач не приймає участі в вихованні дитини та матеріально не забезпечує, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду з дійсним позовом.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова 31.08.2017 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів прийнято та відкрито позовне провадження.
У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 проживає на території Російської Федерації, 24.10.2017 в порядку ст. 415 ЦПК України (чинній на момент вчинення процесуальної дії) Дзержинський районний суд м. Харкова звернувся до компетентного органу Російської Федерації з судовим дорученнями згідно вимог Гаазьких Конвенцій про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року та від 18.03.1970 року.
24.10.2018 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.
13.08.2018 року до суду на виконання вказаного доручення надійшли документи, зокрема підтвердження судді Савелівського районного суду міста Москви Іванової М.А., про неможливість виконання доручення про вручення судових документів відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що належним чином повідомлений про день та час судового засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 року поновлено провадження у цивільній справі запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено судове засідання.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, не з'явилась, уповноважила адвоката ОСОБА_5, представляти її інтереси.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, підтримав уточнену позовну заяву в повному обсязі просив позов задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину не явки суду не повідомив.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2002 року по кінець 2003 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Суходільською міської радою м. Краснодона Луганської області від 28.07.2003 батьками є : батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_1. (а.с. 5).
Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідно до її позовної заяви та довідки прро взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 632602378 від 18.07.2017 (а.с. 16).
На сьогоднішній день сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини після розірвання стосунків не надає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Положеннями ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З аналізу наведених правових норм, можна прийти до висновку, що відповідач зобов'язаний утримувати спільних дітей і створювані необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їхнього життя на рівні з позивачем.
Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, з огляду на викладене, враховуючи викладені позивачем у її позовній заяві вимоги, в силу ст. 184 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про можливість визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 20.07.2017 року і до повноліття дитини.
Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.
Отже, позивач надала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а отже позов в частині стягнення аліментів за минулий час підлягає задоволенню.
Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості.
За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,184 Сімейного Кодексу України суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання : АДРЕСА_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок на користь держави.
Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. Семіряд