Справа № 346/5567/17
Провадження № 2/346/421/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 до Коломийської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, з виділенням часток земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що земельна ділянка, площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд знаходилася у спільній сумісній власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, про що 10 лютого 1996 року складено відповідний актовий запис за № 75.

Після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями: позивачем ОСОБА_1, який є чоловіком померлої успадковано 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та ОСОБА_7, який був сином померлої і відмовився у спадкуванні частини будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, в користь батька ОСОБА_1, але володів на праві власності 1/6 ч. згаданого будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, згідно Договору дарування, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою 17 серпня 1991 року по реєстру № Д-1002.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, про що 02 вересня 2004 року складено відповідний актовий запис за № 452.

Після смерті ОСОБА_7, спадкоємцями: позивачами ОСОБА_2 дружиною померлого, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - дочками померлого, успадковано в рівних частинах, 1/6 частку спадкового майна, що належала померлому, вищезгаданого будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд.

Таким чином, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 є позивачі ОСОБА_5, що є власницею 1/6 частки; ОСОБА_1, що є власником 2/3 частки; ОСОБА_2, що є власником 1/18 частки; ОСОБА_8, що є власником 1/18 частки; ОСОБА_3, що є власником 1/18 частки.

З метою оформлення спадщини у лютому 2017 року, до Коломийської міської державної нотаріальної контори, вони, позивачі, подали заяви, про видачу свідоцтв на право на спадщину за законом на частки у спільній сумісній власності земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, але у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, так як частки померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у спільній сумісній власності не виділені.

Просять суд припинити право власності на земельну ділянку, що є у спільній сумісній власності площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, у спільній частковій власності, за ОСОБА_5, право власності на 1/6 (одну шосту) частку, за ОСОБА_9, право власності на 2/3 (дві третіх) часток, за ОСОБА_2, право власності на 1/18 (одну вісімнадцяту) частку, за ОСОБА_8, право власності на 1/18 (одну вісімнадцяту), за ОСОБА_3, право власності на 1/18 (одну вісімнадцяту), які є пропорційними до часток будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що є у їхній власності .

Позивачі в судове засідання не з'явились, їхній представник ОСОБА_10 подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Представник відповідача Коломийської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно чинного законодавства, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Коломийської міської ради, щодо задоволення позову не заперечує.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч.ч. 4 та 5 ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правил, вказаних в ч.ч.1, 3, 4 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.1226 ЦК України суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частину у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідност.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,10 гектарів, кадастровий номер вищевказаної земельної ділянки - НОМЕР_1, розташована на території АДРЕСА_1 для обслуговування будівель та господарських споруд, на підставі рішення Коломийської міської ради народних депутатів від 29.12.1993 року №368, передана у приватну власність ОСОБА_4, ОСОБА_7, позивачу ОСОБА_5, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2(а.с 5) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №75, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями ОСОБА_11, чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 (а.с.17) успадковано за законом 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-Д-614 (а.с.18).

У сина спадкодавиці - ОСОБА_7 про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 (а.с.12), на праві власності належала 1/6 ч. на вищезгаданий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що стверджується договором дарування, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою 17 серпня 1991 року по реєстру № Д-1002, та зареєстрованого в Коломийському міжміському бюро технічної інвентаризації 20 серпня 1991 року, номер запису 2294 в книзі 17 ( а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, про що зроблений відповідний актовий запис за №452, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_7, спадкоємцями ОСОБА_2 дружиною померлого, що свідчить Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_7 (а.с. 23), ОСОБА_8, дочкою померлого, про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 (а.с.28) та ОСОБА_3, дочкою померлого, про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_9, успадковано в рівних частинах 1/6 частку спадкового майна, що належала померлому, вищезгаданого будинку АДРЕСА_1, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, про що свідчать Свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 208/206р., зареєстровані в реєстрі за № 2790 (а.с. 24), № 2792 (а.с.34), № 2794 (а.с. 29).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є позивачі ОСОБА_5 як власник 1/6 частки (а.с.15), ОСОБА_1 власник 2/3 частки (а.с.35); ОСОБА_2 власник 1/18 частки (а.с. 25); ОСОБА_8 власник 1/18 частки (а.с.30); ОСОБА_3 власник 1/18 частки (а.с.35).

Позивачі звернулись із заявами до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва право на спадщину за законом на частку у спільній сумісній власності земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1.

Однак, державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно оскільки частка померлої у спільній сумісній власності не виділена (а.с.36,37).

Згідно витягу із технічної документації від 12.05.2017 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки в АДРЕСА_1, площею 1000 м.кв. становить -219601,59 грн. .

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід припинити право власності на земельну ділянку, що є у спільній сумісній власності площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, у спільній частковій власності, за позивачами ОСОБА_5 - право власності на 1/6 (одну шосту) частку, за ОСОБА_12 - право власності на 2/3 (дві третіх) часток, за ОСОБА_2 - право власності на 1/18 (одну вісімнадцяту) частку, за ОСОБА_8 - право власності на 1/18 (одну вісімнадцяту), за ОСОБА_3 - право власності на 1/18 (одну вісімнадцяту), які є пропорційними до часток будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що є у їхній власності .

На підставі наведеного та ст.ст.392,1223,1225,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_5 право спільної часткової власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, варістю 36 600,26 гривень.

Визнати за ОСОБА_12 право спільної часткової власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, варістю 146 401, 06 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/18 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, варістю 12 200, 08 гривень.

Визнати за ОСОБА_8 право спільної часткової власності на 1/18 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, варістю 12 200, 08 гривень.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/18 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, місце розташування: АДРЕСА_1, варістю 12 200, 08 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.