Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7781/18
Провадження № 2/711/2251/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АЗОТ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику. Позовні вимоги мотивує тим, що з 01.11.1995 по 19.11.2017 працював на ПАТ «Азот», що підтверджується копією трудової книжки. 19.11.2017 згідно наказу відповідача №826-вх від 15.11.17 позивача звільнено за власним бажанням з посади механізатора (докер-механізатор) комплексної бригади на навантажувально-розвантажувальних роботах відділення пакування і складу комплексної бригади №1 ланки механізаторів цеху М-9 з виробництва аміачної селітри ПАТ «Азот». В порушення вимог ст.116 КЗпП України, ПАТ «Азот» в день звільнення позивача не здійснив виплату нарахованої заробітної плати. 19.04.2018 Придніпровським районним судом м.Черкаси по справі №711/1818/18 було винесено судовий наказ про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з лютого по травень 2017 в загальній сумі 12989,70 грн. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.05.2018 по справі №711/1819/18 з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику за період з 19.11.2017 по 12.03.2018. Відповідач здійснив погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем шляхом перерахування коштів через відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 08.05.2018, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2018. Тобто, після звільнення позивача з роботи за власним бажанням 19.11.2017 до повного розрахунку по заробітній платі 08.05.2018, минуло майже 5 місяців, що є грубим порушенням вимог ст.116 КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці». Вважає, що відповідач по справі зобовязаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 19.11.2018 по 08.05.2018. Оскільки за період з 19.11.2017 по 12.03.2018 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати позивачу стягнуто судовим рішенням по справі №711/1819/18, то при проведенні даного розрахунку за даним позовом вказаний період виключається. Розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника за період з 12.03.2018 по 08.05.2018 становить 35261,00 грн. Атому просить стягнути з ПАТ «Азот» на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику за період з 12.03.2017 по 08.05.2018 в сумі 35261,00 грн. з відрахуванням при виплаті податків та обовязкових платежів, передбачених законодавством України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Представник ПАТ «АЗОТ» за довіреністю ОСОБА_3 10.10.2018 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Мотивував тим, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем відсутня, що підтверджується довідкою №564 від 08.10.2018, а також постановою про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2018 в звязку з повним фактичним виконанням. Зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною заявою, а тому підстав для задоволення позову немає.

22.10.2018 позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечення наведені відповідачем у відзиві необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. А тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, 04.10.2018 подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник ПАТ «АЗОТ» не зявився, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи рекомендованим листом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд ухвали: розгляд справи проводити за відсутності сторін, які були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису з трудової книжки ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.11.1995 року по 19.11.2017 року працював на ПАТ «Азот». 19.11.2017 згідно наказу відповідача №826-вк від 15.11.17 позивача звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, з посади механізатора (докер-механізатор) комплексної бригади на навантажувально-розвантажувальних роботах відділення пакування і складу комплексної бригади №1 ланки механізаторів цеху М-9 з виробництва аміачної селітри ПАТ «Азот».

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Позивачем зазначено, 19.04.2018 Придніпровським районним судом м.Черкаси по справі №711/1818/18 було винесено судовий наказ про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з лютого по травень 2017 в загальній сумі 12989,70 грн.

Відповідач здійснив погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем шляхом перерахування коштів через відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 08.05.2018, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2018.

Згідно довідки №564 від 08.10.2018, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 04.10.2018 відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

ПАТ «Азот» не заперечувало факт затримки розрахунку із позивачем.

А тому, оскільки з вини відповідача з позивачем не проведено розрахунок по заробітній платі в день звільнення, то з відповідача слід стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.05.2018 по справі №711/1819/18 з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику за період з 19.11.2017 по 12.03.2018. Повний розрахунок заборгованості по виплаті заробітної плати з позивачем проведено 08.05.2018, а тому розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника слід рахувати за період з 12.03.2018 по 08.05.2018.

Таким чином, з урахуванням «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою № 100 від 08.02.1995 Кабінету Міністрів України, та довідки про доходи, виданої відповідачем, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 953,00 грн.

При визначенні кількості робочих днів суд виходить із пятиденного робочого тижня та даних викладених у ОСОБА_4 України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та у ОСОБА_4 України від 19.10.2017 р. №224/0/103-17/214 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2018 рік».

Затримка розрахунку при звільненні становить 37 робочих днів ( з 12.03.2018 року по день проведення фактичної виплати 08.05.2018 року: березень 2018 14 днів, квітень 2018 19 днів, травень 2018 4 дні, а всього 37 днів). А тому сума, що підлягає до стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_1 складає 35261 грн. 00 коп. (37 робочих днів х середньоденний заробіток в розмірі 953 грн. 00 коп. = 35261 грн. 00 коп.).

Суд вважає, що доводи представника відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду з позовом необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №1196/з3 від 17.09.2018.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.ст. 76-81, 134, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «АЗОТ» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 18021, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 35261,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., а всього 35965 грн. 80 коп. (тридцять пять тисяч девятсот шістдесят пять гривень 80 копійок).

Відповідно до пп. 15.5 п.15 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: ОСОБА_5