Єдиний унікальний номер 341/48/18
Номер провадження 2/341/183/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Максимчина Ю.Д.

секретаря - Ворох З.Д.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

в м. Галичі, у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 та просить суд стягнути на її користь 3 568, 47 грн. матеріальної шкоди та 15 000, 00 грн. на відшкодування маральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є її сусідом і між ними наявні неприязні відносини. 25 листопада 2015 року близько 12.00 год. вона із своїм чоловіком лагодили огорожу між їхнім господарством та господарством відповідача ОСОБА_3 В цей час відповідач ОСОБА_3 підійшов до неї зі сторони свого господарсва, взяв металеву трубу в руки та почав розхитувати її, і саме в той час наніс такою їй удар в ділянку головиви, внаслідок чого вона впала на землю. Намагаючись підвестися із землі, вона лівою рукою схопилась за вказану металеву трубу і в цей момент ОСОБА_3 наніс їй удар в ліву руку. Відповідач допомоги не надав, не вибачився, натомість почав сваритись, висловлюватись нецензурними словами. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, 27.11.2015 р. змушена була звернутись за допомогою до Галицької ЦРЛ, де її поставили на стаціонарне лікування з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку».

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково пояснила, що з відповідачем неприязні відносини, він завше, при нагоді, намагається вчинити шкоду. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Представники позивача ОСОБА_2 позов підтримав.

Відповідач позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не завдавав. Постановою слідчого від 08 листопада 2017 року закрито кримінальне провадження щодо нього за ст. 125 КК України за відсутністю складу злочину. В зазначеній постанові вказано про відсутність умислу у нього на спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Моральна шкода є необґрунтованою. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, її представниав, відповідача, дослідивши здобуті письмові докази, приймаючи рішення суд враховує наступне.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 25 листопада 2015 року близько 12.00 год. позивач ОСОБА_1 із своїм чоловіком лагодили огорожу між їхнім господарством та господарством відповідача ОСОБА_3 В цей час відповідач ОСОБА_3 підійшов до позивача зі сторони свого господарсва, взяв металеву трубу в руки та почав розхитувати її, і саме в той час наніс такою позивачці удар в ділянку головиви, внаслідок чого вона впала на землю. Намагаючись підвестися із землі, ОСОБА_1 лівою рукою схопилась за вказану металеву трубу і в цей момент ОСОБА_3 наніс їй удар в ліву руку.

Згідно висновку експерта № 121 від 02.02.2016 р. у ОСОБА_1 були наявні такі тілесні ушкодження: садно в ділянці лівої руки, яке утворилося від дії тупого твердого предмету і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку експерта № 7/121/15-Д від 25.02.2016 р. у ОСОБА_1 були наявні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, садно в ділянці лівої руки, які утворилися від дії тупих предметів.

Постановою слідчого СВ Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 08 листопада 2017 року ОСОБА_4 кримінальне провадження за № 0000401 від 25 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_3 закрито за відсутності складу злочину. Зокрема не встановлено умислу ОСОБА_3 на заподіяння тілесних ушкоджень.

Натомість, вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру вчинити протиправне діяння та завдати шкоди або сприяти завданню шкоди. У деліктному праві зустрічається поділ необережності на просту та грубу.

Необережність вважається простою, якщо особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, хоча могла та повинна була їх передбачити.

В данному випадку, вина ОСОБА_3 виражена у формі простої необережності.

Судом встановлено вину відповідача, причинно-наслідковий звязок між протиправними діями та наслідками елементів підстав цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що заподіяна позивачеві матеріальна шкода в розмірі 3 568, 47 грн. підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між ними і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд, відповідно до положень п.9 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової шкоди/ " від 31.03.1995 року / із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року/ враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач; при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому судом враховуються неправомірність поведінки відповідача, яка встановлена вироком суду, вимушеність змін у житті позивача через неможливість користування власним транспортним засобом.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Однак, розмір моральної шкоди, про який просить позивачка 15 000 грн., на думку суду є завищеним, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали.

Тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач зазнала моральної шкоди яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, з урахуванням тяжкості страждань, суд таку оцінює в розмірі 800, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 76-81, 141, 259, 263- 265 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (с. Делієве, Галицького району Івано-Франківської області ) на користь ОСОБА_1 3568,47 грн. матеріальної шкоди, та 800 грн. моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_5