П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 березня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КУШТАНА Б.П., ОСОБА_1

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 у справі № 308/19401/13-ц на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 жовтня 2017, головуюча суддя Світлик О.М., про надання державному виконавцеві дозволу на проникнення до володіння боржника, -

встановив:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 оскаржив ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.2017, якою задоволено подання ст. держвиконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_4 про примусове проникнення до ресторанного комплексу боржника за адресою: с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 31, дорога «Обїзна» з метою виконання:

виконавчого напису № 34663 від 07.04.2015, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0998 га, кадастровий номер :01:001:0005, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога «Обїзна», що належить ОСОБА_2 ОСОБА_3, на задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі 935002,84 грн (виконавче провадження № 52527628);

виконавчого листа № 308/19401/13-ц від 12.08.2016, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про звернення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 846733,72 грн на земельну ділянку загальною площею 0,0998 га, кадастровий номер :01:001:0005, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога «Обїзна» (виконавче провадження № 52529917);

виконавчого листа № 308/19401/13-ц від 12.08.2016, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_2 ОСОБА_3 3441,00 грн судового збору (виконавче провадження № 552530459);

виконавчого листа № 2п-4634/09 від 08.02.2010, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення на користь КС «Мрія» з ОСОБА_2 ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 102343,48 грн (виконавче провадження № 37339512).

На думку апелянта, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права. Так, 22.04.2016 Ужгородський міськрайонний суд постановив рішення про стягнення з апелянта боргу на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» із порушенням вимог закону, тому це рішення ним оскаржено, справа розглядається апеляційним судом. Будучи обізнаним про те, що рішення суду не набрало законної сили, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося по примусове виконання рішення суду і 05.10.2016 виконавче провадження було відкрито.

Подання держвиконавця про примусове проникнення до володіння боржника було вмотивоване тим, що 19.06.2017 боржником не було надано дозволу для здійснення опису майна, однак, це не відповідає дійсності, позаяк на цей час боржник перебував на стаціонарному лікуванні. Суд задовольнив подання про примусове проникнення до володіння боржника теж у той час, коли боржник перебував на стаціонарному лікуванні. Про обставини щодо виконавчого провадження боржнику стало відомо лише 31.01.2018.

Посилаючись на ці обставини, боржник у виконавчому провадженні просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3, який апеляцію підтримав, розглянувши скаргу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутності інших учасників процесу, обговоривши відповідні доводи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Задовольняючи ухвалою від 11.10.2017 (а.с. 27-29) подання, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості відповідного подання. Однак, погодитись із таким судовим рішенням не можна, оскільки його постановлено із порушенням норм процесуального права, без урахування дійсних обставин справи.

За ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстровано право власності на ресторанний комплекс по вул. Тімірязєва, 31, с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області і на земельну ділянку площею 0,0998 га із кадастровим номером :01:001:0005 на території Оноківської сільської ради, автодорога «Обїзна», де розташований указаний комплекс (а.с. 15-17).

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області перебувають виконавчі провадження із виконання:

виконавчого напису № 34663 від 07.04.2015, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0998 га, кадастровий номер :01:001:0005, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога «Обїзна», що належить ОСОБА_2 ОСОБА_3, на задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі 935002,84 грн (виконавче провадження № 52527628, відкрите 06.10.2016);

виконавчого листа № 308/19401/13-ц від 12.08.2016, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про звернення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 846733,72 грн на земельну ділянку загальною площею 0,0998 га, кадастровий номер :01:001:0005, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога «Обїзна» (виконавче провадження № 52529917, відкрите 05.10.2016);

виконавчого листа № 308/19401/13-ц від 12.08.2016, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_2 ОСОБА_3 3441,00 грн судового збору (виконавче провадження № 552530459, відкрите 05.10.2016);

виконавчого листа № 2п-4634/09 від 08.02.2010, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення на користь КС «Мрія» з ОСОБА_2 ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 102343,48 грн (виконавче провадження № 37339512, відкрите 03.04.2013) (а.с. 2-9).

У справі немає доказів обєднання цих виконавчих проваджень у зведене провадження та здійснення виконавчих дій саме у рамках такого зведеного виконавчого провадження (Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, ст. 33, чинний з 05.10.2016 Закон України «Про виконавче провадження» Закон № 1404-VIII, ст. 30).

Наявні матеріали місять лист ст. держвиконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_4 від 09.06.2017 № 9-0906, адресований боржнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 та стягувачам КС «Мрія» і ТОВ «Кредитні ініціативи», про те, що 19.06.2017 на 14-30 призначено примусове проникнення на земельну ділянку боржника площею 0,0998 га, кадастровий номер :01:001:0005, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога «Обїзна», сторонам виконавчого провадження слід на цей час бути за вказаною адресою (а.с. 10-11). Доказів направлення цього листа учасникам виконавчих проваджень та його отримання, зокрема, божником, немає.

19.06.2017 ст. держвиконавець ОСОБА_4 склав акт про те, що під час примусового виконання виконавчого листа № 308/19401/13-ц від 12.08.2016 і виконавчого напису № 4663 від 07.04.2015 «при виїзді за місцем знаходження майна, а саме с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 31 (на території Оноківської сільради) для опису нерухомого майна: обєкт незавершеного будівництва, будівля кафе-бару, не вдалося, оскільки орендарем не було надано дозволу для здійснення опису вищевказаного майна» (а.с. 12). Від боржника акт ніким не підписано. Саме цей акт слугував по суті єдиною підставою, якою обґрунтовувалася необхідність примусового проникнення до володіння боржника.

Здійснюючи примусове виконання рішення, держвиконавець управі звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (Закон № 1404-VIII, ст. 18 ч. 3 п. 13). Відповідне питання вирішується судом (ст. 376 редакції ЦПК України, чинної на час вирішення питання судом першої інстанції, ст. 439 цього Кодексу на час апеляційного розгляду справи), який за результатами розгляду подання та з урахуванням вимог цивільного процесуального закону щодо законності, вмотивованості, обґрунтованості судового рішення (ст.ст. 212, 213 і ст.ст. 89, 263 відповідних редакцій ЦПК України) ухвалює відповідне рішення, яке про задоволення подання може бути прийняте лише за умови його обґрунтованості та доведеності.

Під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що у період з 12.06. по 23.06.2017 Алієв ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у Клініці ім. Філатова в м. Одесі, що підтверджується виданим 23.06.2017 цим лікувальним закладом листком непрацездатності (а.с. 42). Тобто, станом на 19.06.2017 боржник у виконавчому провадженні не перебував на території ресторанного комплексу і не міг приймати рішення щодо доступу держвиконавця до майна чи відмови в такому. Доказів, що саме боржник не допустив держвиконавця на відповідну територію ініціатор подання суду не надав. Крім того, в акті від 19.06.2017 вказано, що у наданні дозволу відмовив орендар, проте, боржник не є орендарем вищевказаного майна, позаяк є його власником, особу ж орендаря, якщо йдеться саме про такого, в акті не зафіксовано, така особа акт не підписувала.

За таких умов, слід констатувати, що акт не відображає дійсні обставини справи, спотворює їх, а подання держвиконавця і, відповідно, судове рішення, ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях (ст. 60 ч. 4 і ст. 81 ч. 6 відповідних редакцій ЦПК України).

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово; фізична особа може мати кілька місць проживання (ст. 29 ч.ч. 1, 6 ЦК України). Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою; у разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором; за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, водночас у листках непрацездатності вказувалася і адреса його місця проживання як ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42, 43, 46, 47), за цією адресою здійснювалося листування з боржником органом ДВС (а.с. 14), зрештою, саме районним органом ДВС здійснюється виконавче провадження. Отже, держвиконавцем ставилося питання по суті про примусове проникнення до житла боржника, як це й зазначено у назві подання, проте, не вказано у прохальній частині подання, тоді як боржник визначав місцем свого проживання і належну йому будівлю по вул. Тімірязєва, 31 у с. Оноківці Ужгородського району. Ця обставина теж залишилася поза увагою суду.

Виходячи з наведеного, висновок суду про те, що боржник перешкоджає держвиконавцю у проведенні виконавчих дій не можна визнати обґрунтованим, як не можна визнати обґрунтованим і доведеним подання держвиконавця. Сама по собі необхідність виконання відповідних рішень не звільняє держвиконавця від обовязку вчиняти виконавчі дії відповідно до закону та належним чином обґрунтовувати і доводити подання.

Відтак, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, ухвалу суду, постановлену із порушенням норм процесуального права, скасувати, у задоволенні подання держвиконавця відмовити. За наявності для того належних підстав держвиконавець не позбавлений права встановленим порядком ставити питання про примусове проникнення до житла та/або іншого володіння боржника у подальшому.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 жовтня 2017 скасувати, у задоволенні подання старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_4 про примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 5 квітня 2018 року.

Судді