Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/564/18

номер провадження 2/695/618/18

04 квітня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Зорівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд із позовом до Зорівської сільської ради визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Свою заяву позивачі пояснюють тим, що 29.06.2003 року померла ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчивши його у Зорівській сільській раді Золотоніського району 30.03.2003 року, реєстр № 40, за яким належний на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, а також все те, на що матиме право на день смерті вона заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Чернещина, вул. Шевченка, 7, Золотоніського району Черкаської області.

Вартість спадкового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно висновку із звіту про проведення незалежної оцінки виданого ТБ «Універсальна» становить 28024,00 грн.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 вони прийняла шляхом фактичного вступу в управління (володіння) спадковим майном, що стверджується довідкою виданою Зорівською сільською радою Золотоніського району від 22.02.2018 року за № 59 та оформили частину спадкового майна.

При зверненні до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на вищевказаний спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудами, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

За життя спадкодавець не одержала свідоцтва про право власності на належний їй будинок з господарськими будівлями та спорудами. Вказаний житловий будинок був побудований у 1960 році та розташований на земельній ділянці площею 0,50 га наданій для ведення особистого селянського господарства, яка не приватизована, що стверджується довідкою виданою Зорівською сільською радою Золотоніського району від 20.02.2018 року № 51.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за № 56 передбачала обовязкову реєстрацію (інвантиризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ в тому числі й на підставі записів у погосподарських книг.

Записи у погосподарській книзі визначалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністру України від 05.08.1992 року за № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалося процедури введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

На виконання постанови Ради міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 у 1985-1988 роках сільським, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у БТІ за даними по господарських книг, сільських, селищних рад із додатками списків громадян, які ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у по господарську книгу, спадкодавець право власності в БТІ не зареєстрував.

На даний час іншим чином ніж в судовому порядку вони не можуть вирішити дане питання, а тому змушена звернутися до суду за захистом прав.

В судовому засіданні позивач вона ж представник позивача ОСОБА_2 на задоволенні позову наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду листа з проханням розглядати справу без їх участі проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вислухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 225494, вбачається, що ОСОБА_3, померла 29.06.2003 року.

Відповідно до заповіту від 30.03.2003 року, вбачається, що ОСОБА_3 на випадок її смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Чернещина, Золотоніського району, Черкаської області, а також все те, на що вона матиме право на день її смерті заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по вул.. Леніна (Шевченка), 7, с. Черенщина, Золотоніського району Черкаської області виготовлено на імя ОСОБА_2.

Відповідно до довідки від 22.02.2018 року за № 59, виданої виконкомом Зорівської сільської ради про те, що гр.. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вступили в управління майном, що залишилося з дня смерті 29.06.2003 року ОСОБА_3 шляхом проведення поточного ремонту житлового будинку в серпні місяці 2003 року та отримання орендної плати за землі здані в оренду СТОВ «Нива» в вересні місяці 2003 року.

Відповідно до довідки від 20.02.2018 року за № 51 виданої виконкомом Зорівської сільської ради про те, що згідно з записом в по господарській книзі №6 особовий рахунок № 020483-1 за ОСОБА_3 числиться житловий будинок з надвірними будівлями в с. Чернещина, вул. Чернещина, 7, Золотоніського району, Черкаської області. Рік побудови будинку 1960 року. Померла гр.. ОСОБА_3 була постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 та постійно проживала з онуком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, невісткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та правнукою ОСОБА_4. Будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,50 га наданій ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства та не приватизованою померлою.

Відповідно до висновку із звіту про проведення незалежної оцінки ТБ «Універсальна» від 19.02.2018 року, вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою с. Чернещина, Золотоніського району Черкаської області вул. Шевченка, 7, складає 28024,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.2004 року, вбачається, що на підставі заповіту посвідченого Зорівською сільською радою 30.03.2003 року і зареєстрованого в реєстрі № 40, спадкоємцями зазначеного у заповіті майна гр. ОСОБА_3 померлої 29.06.2003 року є в рівних частках кожний: ОСОБА_2, та ОСОБА_1. спадкове майно на яке видано свідоцтво, складається: - з права власності на земельну ділянку площею 6,1791 га, яка передана покійній у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорівської сільської ради Золотоніського району і належить померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР- 5-13 виданого Зорівською сільською 31.07.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 711.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.02.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим у Зорівській сільській раді Золотоніського району 30.03.2003 року, реєстр № 40 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Чернещина, вул. Шевченка, 7, Золотоніського району після померлої 29.06.2003 року ОСОБА_3

Відповідно до відповіді Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 06.03.2018 року за № 214/01-16, вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 29.06.2003 року заведена спадкова справа 30.01.2004 року за № 50. На імя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4 видано 30.01.2004 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 11, ч. 1 ст. 346 ЦК України однієї із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 258- 266,354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності на житловий з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область Золотоніський район с. Чернещина, вул. Шевченка, 7, за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по ? частині за кожним, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим у Зорівській сільській раді Золотоніського району 30.03.2003 року, реєстр №40 після померлої 29.06.2003 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Суддя В. О. Таратін