Ухвала

04 квітня2018 року

м. Київ

справа № 392/272/16-ц

провадження № 61-4191св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року у складі головуючого судді Кавун Т. В. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Єгорової С. М.,

Карпенка О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») подало до суду позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 19 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 420/665-САФ03.16-2, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 9 600 доларів США зі строком погашення до 18 червня 2012 року та сплатою 12,75 % за користування кредитними коштами.

Відповідач на порушення ЦК України та умов кредитного договору зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 04 березня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 9 866,08 доларів США, що за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 244 882,52 грн, з яких: заборгованості за кредитом -

146 956,41 грн, заборгованості за відсотками - 52 930,49 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 35 494,06 грн та пеня за несвоєчасне повернення відсотків -

9 501,55 грн.

Відповідачу неодноразово направлялися листи-повідомлення про необхідність погашення простроченої заборгованості, проводились переговори в телефонному режимі, проте відповідач заборгованість не погасив.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 вніс погашення суми заборгованості як за кредитом, так і за процентами 07 березня 2012 року, в подальшому припинив виконання зобов'язань за кредитним договором, отже, позивач, починаючи

з 06 квітня 2012 року (згідно з розрахунком дати чергового платежу), дізнався про невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, та повинен був звернутися до суду для реалізації свого права в примусовому порядку, але позивач звернувся до суду лише 24 лютого 2016 року, тому судом застосовано строк позовної давності на підставі поданої заяви відповідача.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» відхилено. Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, враховуючи, що судом застосовані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносин та відповідають фактичним обставинам справи.

У серпні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до підпункту 1.1.1 договору кредиту позичальнику встановлено графік погашення заборгованості за кредитом, а не строки виконання зобов'язання, із кінцевим терміном його виконання 18 червня

2012 року. Заявник вважає, що звернувся за захистом свого цивільного права та інтересу 29 квітня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому строк позовної давності до основної вимоги є не пропущеним, а отже, є не пропущеним до додаткової вимоги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 05 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу передано Верховному Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про

відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом

касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим

Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду справу № 444/9519/12-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 10 березня 2016 року.

Зокрема, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд до Великої Палати, зазначив, що позов простягнення заборгованості за кредитним договором, поданий поза межами строку позовної давності, задоволенню не підлягає і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд виходив із наявності підстави, передбаченої підпунктом 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Так, зі змісту правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України

від 02 грудня 2015 року, справа № 6-249цс15, вбачається, що оскільки кошти за кредитним договором у належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Проте у постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року, справа

№ 6-2104цс16, зазначено, що відповідно до статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267

ЦК України).

Така ж правова позиція зазначена Верховним Судом України у постанові

від 16 вересня 2015 року № 6-68цс15.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що стаття 266

ЦК України встановлює, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог, які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно зі спливом строку позовної давності щодо основної вимоги, у зв'язку з чим застосування наслідків позовної давності до основної вимоги виключає можливість стягнення процентів та пені поза її межами.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що до спірних правовідносин у справі судами застосовано строк позовної давності до додаткових вимог (стягнення відсотків та пені), про які просив відповідач під час розгляду справи, адже зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), що є підставою для відмови у задоволенні позову (частина четверта статті

267 ЦК України), оскільки поза межами строку позовної давності вимоги задовольнятися не можуть.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 392/272/16-цза позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 444/9519/12-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г.І. Усик