АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Новікова Ніна Антонівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є онукою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та якій за життя на праві власності належало 5/6 частин квартири АДРЕСА_1. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі позивачу було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв'язку із чим, ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з: 1-коридор, 2-ванна, 3 - туалет, 4-кухня, 5-комора, 6,7,8 - житлові, І-балкон, ІІ - лоджія, житловою площею 43,0 кв.м., загальною площею - 63,2 кв.м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено: визнано за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 5/6 частини квартири №181 в житловому будинку А-9, що складається в цілому з: 1-коридор, 2-ванна, 3 - туалет, 4-кухня, 5-комора, 6,7,8-житлові, І-балкон, ІІ - лоджія, житловою площею 43,0 кв.м., загальною площею - 63,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення вказуючи на те, що воно порушує його майнові права та інтереси на спірну частину спадкової нерухомості, оскільки він є онуком померлої ОСОБА_5, яка за життя склала на його ім'я заповіт, посвідчений ПН ДМНО Насобіною Г.О., відповідно до якого апелянту заповідала частину квартири АДРЕСА_1.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити, а рішення суду - скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якого, в свою чергу, є ОСОБА_9 та ОСОБА_5.

ОСОБА_9 та ОСОБА_5 також є батьками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, в якого в свою чергу є син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Прізвище ОСОБА_2 було змінено на «ОСОБА_2» внаслідок укладання шлюбу з ОСОБА_11.

Таким чином, онуками ОСОБА_5 є позивач - ОСОБА_3 та апелянт - ОСОБА_2

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 вересня 1997 року виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1.

23 грудня 2002 року був укладений договір, а 10 травня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дубовенко В.О. був посвідчений дублікат договору дарування 1/3 частини квартири, зареєстрований в реєстрі за №1151, за яким ОСОБА_9 подарував належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 вересня 1997 року, 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_10.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 /а. с. 65/. Спадкова справа після його смерті не заводилась.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8, після смерті якого Першою ДДНК ОСОБА_5 24 липня 2007 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_10, що помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9

Спадкоємцями після його смерті є мати - ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_3.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2013 року за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, що складається у цілому з: 1-коридор, 2-ванна, 3 - туалет, 4-кухня, 5-комора, 6,7,8-житлові, І-балкон, ІІ - лоджія, житловою площею 43,0 кв.м., загальною площею - 63,2 кв.м.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, решту квартири, а саме: 1/6 її частину після смерті ОСОБА_8 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла у спадщину його матір - ОСОБА_5, яка на день смерті сина була зареєстрована та фактично мешкала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою абонентського відділу Жовтневого району «Міські комунальні платежі» № 19237 від 13 вересня 2012 року.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулась онука - ОСОБА_3, якій постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. від 20 травня 2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю документу на підтвердження належності спадкодавцю спадкового майна.

Відповідно до ст. ст. 1220, 1217, 1266 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 виходив із того, що будь-які інші спадкоємці на частину належної спадкодавцю ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 відсутні, а позивачем належними, допустимими та достовірними доказами доведено своє право на спадкування за законом спірної нерухомості після померлої ОСОБА_5

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду невідповідним фактичним обставинам справи, оскільки при зверненні до суду першої інстанції із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_3 не вказала, що є інші спадкоємці - онук ОСОБА_5 - апелянт ОСОБА_2

Так, згідно посвідченого 02 серпня 2008 року ПН ДМНО Насобіною Г.О. та зареєстрованого в реєстрі заповіту вбачається, що ОСОБА_5 заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_10.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої ДДНК Дудіної О.С. ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини.

Водночас, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа №201/14930/17 за позовом ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, оскільки станом на сьогодні є інші спадкоємці - онук спадкодавця за заповітом ОСОБА_2, який не був залучений відповідачем при розгляді позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірну частину квартири АДРЕСА_1 і при визнанні права власності за позивачем можуть бути порушені майнові права і інтереси ОСОБА_2

Окрім цього, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати понесені апелянтом витрати по сплаті судового збору за оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2017 року в розмірі 606,32 грн. за рахунок ОСОБА_3

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Новікова Ніна Антонівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 606,32 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова