Справа № 191/537/18
Провадження № 2/191/170/18
У Х В А Л А

іменем України

23 березня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гречко Ю.В. за участю секретаря Борисової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики та заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики та заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, якою просив накласти арешт на 7/8 частки квартири АДРЕСА_1, яку обґрунтовує тим, що відповідачу на праві власності належить 7/8 частки квартири АДРЕСА_1. Враховуючи поведінку відповідача, небажання добровільно повертати заборгованість за договором позики, відповідач офіційно не працює, позивач вимушена звернутись з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача

Суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

В обґрунтування забезпечення позову заявник зазначила, що враховуючи поведінку відповідача, небажання добровільно повертати заборгованість за договором позики, відповідач офіційно не працює, позивач вимушена звернутись з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача. Однак, заявником не зазначено жодних вагомих підстав необхідності забезпечення позову. Поведінка відповідача, небажання добровільно повертати заборгованість за договором позики, те, що відповідач офіційно не працює, не є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно останньої. Спроб відповідачем відчужити належне їй нерухоме майно заявником не зазначено та не доведено.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що вимоги заявника щодо накладення арешту на 7/8 частки квартири АДРЕСА_1 не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу протягом п'ятнадцяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо ухвалу не буде скасовано.

Головуючий суддя: Ю. В. Гречко