Справа № 369/7334/18
Провадження № 2/369/2909/18
22.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У червні 2018 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою дружиною її сина, шлюб розірваний в 2013 році. Відповідачі по справі зареєстровані в квартирі, але з 2013 року в квартирі не проживають. На даний момент відповідачка створила нову сімю та проживає з дітьми в іншому місці. За час відсутності відповідачка квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач не проживає без поважних причин тривалий час, причини відсутності є не поважними, тому просила суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; судові витрати покласти на відповідача.
У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов.
У судове засідання ОСОБА_5 не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзив на позов до суду не надходили. Належність повідомлення підтверджується зворотніми повідомленнями, що містяться в матеріалах справи.
У судове засідання представник третьої особи служби в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з'явився. Надав листа про розгляд справи в їх відсутність відповідно до вимогу закону.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При розгляді справи судом встановлено, що 18 серпня 2017 року ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Право власності позивача підтверджено й Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №94962408 від 18 серпня 2017 року.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 лютого 2013 року шлюбі між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.

Відповідачі по справі не є членами сім'ї наймача.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Факт не проживання більше року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також підтверджується актом депутата Вишневої міської ради Робак О.Г. №1/04-1089 від 07 червня 2018 року.

Судом встановлено, що тривалий час відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, не мали перешкод в користуванні і спірним житловим приміщенням, своїх речей там не зберігають, житловою площею не цікавляться, витрати по його утриманню не несуть, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинили, з заявами про вселення на спірну житлову площу не звертались.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 втратили право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживали понад один рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405 ЦК України дає підстави суду визнати відповідачів такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 жовтня 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич