справа №619/2824/18
провадження №2/619/1300/18
Р І Ш Е Н Н Я
08 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.
при секретарі Бурлаковій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області «Про визнання права власності»,-
До Дергачівського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області «Про визнання права власності».
В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, 31.10.2000 року помер його батько -ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.2000, про що зроблений запис за №60. Тітка позивача - ОСОБА_3, померла 26.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.10.2013, про що зроблений запис за №20.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського), буд. 40, с. Григорівка (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область.
Вищевказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 в 2/3 частинах на підставі рішення народного суду від 17.10.1952 у справі за №2-287/52 (1/3 частина) та договору купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_4 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори 09.09.1957 №2960 (1/3 частина); на підставі рішення народного суду від 17.10.1952 у справі за №2-287/52 в 1/3 частині належить ОСОБА_5
Також на підтвердження зазначених обставин позивач надав довідку, видану КП Технічної інвентаризації «Інвенрос», внесеного в реєстрову книгу за №1, реєстр №13А.
Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №40 від 19.02.2016 року по вул. Мирна в с. Григорівна Дергачівського району Харківської області власниками є ОСОБА_5 -1/3 частина та ОСОБА_2 - 2/3 частини.
Після смерті батька та тітки позивач продовжує проживати та користуватись домоволодінням №40 по вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) буд. 40 с. Григорівна (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область, в якому зареєстрований з 04.11.1996, вважаючи себе законним власником майна набутого у спадок.
Заяву про прийняття спадщини було подано у встановленому порядку до Дергачівської державної нотаріальної контори.
В нотаріальній конторі надали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину за рішення народного суду від 17.10.1952 відносно домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) буд. 40 с. Григорівна (колишня Мануїлівка), Дергачівський район Харківська область оскільки, як вони стверджують у рішенні не зазначено адреси розташування даного домоволодіння.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився відповідно до поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутність, без фіксації технічними засобами, на задоволені позову наполягає.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.
Суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено, що 31.10.2000 року помер батько позивача -ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.2000, про що зроблений запис за №60. Тітка позивача - ОСОБА_3, померла 26.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.10.2013, про що зроблений запис за №20.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського), буд. 40 с. Григорівка (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область.
Вищевказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 в частині 2/3 на підставі рішення народного суду від 17.10.1952 у справі за №2-287/52 (1/3 частина) та договору купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_4 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори 09.09.1957 №2960 (1/3 частина); на підставі рішення народного суду від 17.10.1952 у справі за №2-287/52 в частині 1/3 належить ОСОБА_5
Також на підтвердження зазначених обставин позивач надав довідку, видану КП Технічної інвентаризації «Інвенрос», внесеного в реєстрову книгу за №1, реєстровий №13А.
Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №40 від 19.02.2016 року по вул. Мирна в с. Григорівна Дергачівського району Харківської області власниками є ОСОБА_5 -1/3 частина та ОСОБА_2 - 2/3 частини.
Після смерті батька та тітки позивач проживаєж та користується домоволодінням №40 по вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського), буд. 40, с. Григорівна (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область в якому зареєстрований з 04.11.1996, вважаючи себе законним власником майна набутого у спадок.
Заяву про прийняття спадщини було подано у встановленому законом порядку до Дергачівської державної нотаріальної контори.
Нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини за рішення народного суду від 17.10.1952 на домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) буд. 40 с. Григорівна (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область оскільки, як вони стверджують у рішенні не зазначено адреси розташування даного домоволодіння. Також рекомендують звернутися до суду для вирішення даного питання.
ОСОБА_1І просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування на вказаний будинок з надвірними будівлями, просить розглядати справу у його відсутність без фіксації технічними засобами.
Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України по матеріалам справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засідання встановлено, що 31.10.2000 року помер батько позивача-Тимченко ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.2000, про що зроблений запис за №60. Тітка позивача - ОСОБА_3, померла 26.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.10.2013, про що зроблений запис за №20.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського), буд. 40, с. Григорівка (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область.
Вищевказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 в 2/3 частинах на підставі рішення народного суду від 17.10.1952 у справі за №2-287/52 (1/3 частина) та договору купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_4 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори 09.09.1957 №2960 (1/3 частина); на підставі рішення народного суду від 17.10.1952 у справі за №2-287/52 в 1/3 частині належить ОСОБА_5
Також на підтвердження зазначених обставин позивач надав довідку, видану КП Технічної інвентаризації «Інвенрос», внесеного в реєстрову книгу за №1, реєстр №13А.
Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №40 від 19.02.2016 року по вул. Мирна в с. Григорівна Дергачівського району Харківської області власниками є ОСОБА_5 -1/3 частина та ОСОБА_2 - 2/3 частини.
Після смерті батька та тітки позивач продовжує проживати та користуватись домоволодінням №40 по вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) буд. 40 с. Григорівна (колишня Мануїлівка) Дергачівський район Харківська область, в якому зареєстрований з 04.11.1996, вважаючи себе законним власником майна набутого у спадок.
Заяву про прийняття спадщини було подано у встановленому порядку до Дергачівської державної нотаріальної контори.
В нотаріальній конторі надали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину за рішення народного суду від 17.10.1952 відносно домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) буд. 40 с. Григорівна (колишня Мануїлівка), Дергачівський район Харківська область оскільки, як вони стверджують у рішенні не зазначено адреси розташування даного домоволодіння.
Суд вважає, що спадкоємець ОСОБА_7, позивач по справі, прийняв спадщину фактично, проживаючи у спадковому будинку і юридично, шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України та ст. 1269 ч.1 ЦК України.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.
Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.
Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правиламиЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правилаЦивільного кодексу Української РСР(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Згідно ст. 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно дост. 1218 ЦК Українивстановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Враховуючи наведене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», статей 16, 41, 328, 392, 1216, 1217, 1218 ,1268,1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 77-80, 141,259 , 263- 265 , 354 ЦПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на 2/3 частини на домоволодіння №40 розташованого за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) с. Григорівна (колишня Мануїлівка) Дергачівського району Харківської областї після смерті його батька ОСОБА_2, померлого 31.10.2000 року.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на 1/3 частини домоволодіння №40 розташованого за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня Мануїлівського) с. Григорівка (колишня Мануїлівка) Дергачівського району Харківської області після смерті тітки ОСОБА_3, померлої 26.10.2013 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі відсутності особи яка його оскаржує під час ухвалення рішення з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець