ЄУН № 336/785/18
пр. № 2-о/336/59/2018
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши заяву окремого провадження ОСОБА_1, зацікавлена особа: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Запоріжжя про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, вказавши, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецька була її тіткою та вона бажає отримати свідоцтво про смерть.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207 від 15.04.2014 року для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Оскільки м. Донецьк у відповідності до положень закону не відноситься до тимчасово окупованої території України, а є тимчасово неконтрольованою територією, тож заява не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст. 317 ЦПК України.

Вивчивши зміст заяви суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам ЦПК України у зв'язку з наступним.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України визначені вимоги до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Натомість заява ОСОБА_1 вищепереліченим вимогам не відповідає, оскільки заявником не вказані причини неможливості отримання свідоцтва про смерть, адже з наданої заявником копії відмови у проведенні реєстрації смерті вбачається, що причиною відмови стало ненадання заявником документів, на підтвердження смерті ОСОБА_2

За таких обставин заявником не обґрунтована неможливість реєстрації смерті особи в установленому порядку.

Також у разі неправомірної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації смерті заявник не позбавлений права оскаржити такцу відмову в установленому порядку.

Заявником не вказано мети, з якою вона звернулась до суду, адже в судовому порядку встановлюються лише ті факти, які мають юридичне значення, тобто встановлення певного факту повинно мати саме юридичне значення для заявника.

Натомість бажання отримати свідоцтво про смерть не є належним обґрунтуванням звернення з заявою до суду та встановлення факту смерті в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для залишення заяви без руху та надання строк для усунення недоліків.

Для усунення недоліків заявникові необхідно належним чином обґрунтувати підстави для встановлення факту смерті в судовому порядку, надати документ, який підтверджує, що заявником до органу реєстрації актів цивільного стану були надані усі документи, які передбачені чинним законодавством, але у реєстрації актового запису було відмовлено, вказати мету, з якою заявникові потрібно встановити факт смерті ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Запоріжжя про встановлення факту смерті залишити без руху.

Надати заявникові триденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків, інакше заяву вважати неподаною і повернути заявникові.

Надіслати копію ухвали заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк