РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, в якому просить: визнати за позивачем право користування квартирою АДРЕСА_3, як членом сім'ї наймача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що протягом останніх 36 років разом з своєю дружиною, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає без реєстрації в неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Крім дружини позивача, яка була основним квартиронаймачем в квартирі була зареєстрована дочка - ОСОБА_2, яка з 2011 року не проживає за місцем своєї реєстрації. На сьогодні йому не відоме місце перебування дочки.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила задоволити.

Представник Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, у своєму відзиві на позовну заяву заперечили. Вказують, що позивач не звертався до районної адміністрації з заявою про зміну договору найму житлового приміщення після смерті дружини.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрований, але фактично проживає в АДРЕСА_1 Даний факт стверджується Актом №253 від 19.10.2017 року, затвердженого ЛКП «Магістральне».

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 17.10.1987 року зареєстрували шлюб у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №548.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, видане Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №770.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За положеннями ч.1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК України).

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).

Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України).

В п. 13 листа Верховного Суду України від 26 травня 2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» зазначено, що оскільки за змістом ст.ст. 64, 65 ЖК України наймач і члени сімї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, особа, яка вселилась до наймача як член сімї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала постійного місця проживання.

У відповідності із п. 14 вказаного листа за змістом ст. 65 ЖК України за особою, яка проживає у наймача житлового приміщення як член його сімї, не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання у приватизованому нею житловому приміщенні.

Згідно нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 2011 року.

Як вбачається з наданих суду, представником позивача, копій квитанцій житлово-комунальні послуги оплачуються позивачем.

За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім»ї та наймодавця, за виключенням випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союза РСР, іншими законодавчими актами Союза РСР та цим Кодексом.

Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім'ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Отже, за змістом вказаної норми закону, будь-який член сім'ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов'язків наймача та членів його сім'ї (ст. 64 ЖК), члени сім'ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім'ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. А судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім'ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім'ї у згоді на зміну договору.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 (зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 року № 2, від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 року № 15), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п.4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, обов'язковим визначенням уповноваженого власника.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Так, судом встановлено, що позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 однак знятий з реєстрації 13.11.2017 року.

Як слідує зі змісту статті 64 Кодексу, особа, яка вселилася як член сім'ї наймача квартири, що належить до державного і громадського житлового фонду, не набуває право користування цією квартирою, якщо при цьому вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням.

Виходячи з того, що позивачкою не доведено факту її вселення до наймача, його згоди та згоди члена сім'ї наймача ОСОБА_1 на вселення позивача до квартири, а також постійного проживання в цій квартирі на правах члена сім'ї наймача та ведення з ними спільного господарства, в спірній квартирі, тому суд не вбачає підстав для визнання за ОСОБА_1 права користування квартири АДРЕСА_3, як членом сім'ї наймача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Франківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.