Справа № 136/86/18
провадження № 2/136/202/18
РІШЕННЯ

іменем України

"29" березня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участю секретаря судових засідань Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

учасники цивільного процесу

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів визначених за рішенням суду на утримання ннеповнолітньої дитини, обґрунтовуючи підставність позову тим, що за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.03.2010 з нього, ОСОБА_2, на користь відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказує у позові, що з часу ухвалення вищевказаного судового рішення у нього відбулись зміни сімейного стану, а саме: 11.11.2011 він зареєстрував шлюб із ОСОБА_8.; у шлюбі вони мають двоє дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що потребує додаткових витрат, оскільки батьки зобов'язані надавати належні умови утримання та забезпечення дітей, а його дружина на даний час перебуває у декретній відпустці, отримувані нею виплати є незначними, тому просив суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.03.2010, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/6 частку від його заробітку (доходу).

В межах визначеного судом строку відповідачем було надано 13.02.2018 відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд відмовити в задоволені позову, мотивуючи тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зміни його матеріального стану в сторону погіршення, у зв'язку із створенням позивачем нової сім'ї та народженням двох дітей у цьому шлюбі, оскільки отримуваний ним дохід є достатнім в силу його професії та сталим. У той же час, відповідач отримує невелику заробітну плату, інших доходів вона не має, сама виховує малолітню доньку, яка на даний час є ученицею початкової школи, часто хворіє, має проблеми із зором та проходить курс лікування зубів у стоматолога-ортодонта, що потребує значних коштів. Зменшення розміру аліментів на дитину, на думку відповідача, погіршить становище дитини в частині належного її утримання та забезпечення іншим з батьків (позивачем).

Згідно відповіді на відзив, яку надав позивач 28.02.2018 в адресу суду, вважає, наведені відповідачем аргументи у відзиві необґрунтованими та безпідставними щодо не підтвердження погіршення його матеріального стану, оскільки отримуваний ним дохід складає лише заробітна плата розмір якої становить 8 000 грн., що підлягає розподілу на п'ять осіб, у тому числі на їх спільну дитину із відповіда. Він не має нерухомості та іншого майна, що потребує додаткових витрат на найм житла для проживання сім'ї та оплату комунальних послуг в цілому, оскільки отримуваний розмір соціальної допомоги його дружиною є незначним. У той час як дохід сім'ї відповідача складає її заробітна плата, що не може бути меншою мінімуму встановленого законодавцем (3 723 грн.), а також отримувані аліменти не менше 2 000 грн., вона має у власності частку нерухомого майна, у якій проживає з дитиною та матір'ю, яка на даний час є особою працездатного віку, отримує заробітну плату, отож обов'язок по розподілу витрат за комунальні послуги розподіляється відповідно.

14.02.2018 ухвалою суду було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: з Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі відомостей внесених до персональної облікової картки ОСОБА_2 в системі персоніфікованого обліку за період з березня 2010 року по даний час.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у заявленому обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні просила суд в задоволені позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що 01.03.2010 Липовецьким районним судом Вінницької області було ухвалено судове рішення про стягнення із ОСОБА_2, на корить ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

Рішення суду набрало законної сили 12.03.2010.

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів присуджених за судовим рішенням в сторону зменшення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач просить суд змінити розмір стягуваних із нього аліментів визначених рішенням суду із ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/6 частку його заробітку (доходу).

На підтвердження обставин щодо зміни сімейного стану, які мали місце після ухвалення рішення про присудження аліментів, позивачем надано рішення Липовецького районного суду від 11.10.2010, яким розірвано їх із відповідачем шлюб (а.с.8); 11.11.2011 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9, в підтвердження чому є свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 (а.с.9); із свідоцтв про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 судом встановлено, що у шлюбі ОСОБА_2 із ОСОБА_9 мають двоє дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11,12); із довідки виданої Липовецькою міською радою 16.01.2018 (а.с.11), встановлено, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1, з дружиною ОСОБА_10 та двома неповнолітніми дітьми; із довідки про доходи виданої за місцем роботи позивача (а.с.68) встановлено, що за 2017 рік отримуваний сукупний дохід ОСОБА_2 склав 102,692, 82 грн., з яких 24 002, 40 грн. сплачені аліменти, до видачі - 77 168,06 грн. Дружина позивача ОСОБА_10 з 12.01.2018 по 24.11.2010 перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (наказ №30/6 від 11.01.2018 (а.с.69).

Згідно інформації, що витребовувалась за ухвалою суду від 14.02.2018 з Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі (а.с.71), сума доходу отриманого ОСОБА_2 за 2017 рік склала 100 660,85 грн.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів із позивача на користь відповідача, у сім'ї платника аліментів відбулись зміни сімейного стану, в підтвердження чому надано належні, допустимі докази.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати у новому розмірі із позивача на користь відповідача на утримання їх спільної дитини, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що є їх рівним обов'язком (ст.141 СК України).

Із наданих відповідачем доказів встановлено, що вона працює, займає посаду продавця консультанта, отримує заробітну плату середній розмір якої у 2017 році складав 3 427, 37 грн. Згідно довідки про склад сім'ї (а.с.35), ОСОБА_3 являється власником ? частки житлового будинку в АДРЕСА_2 де проживає разом із дочкою ОСОБА_4 та матір'ю ОСОБА_11 В рахунок оплати комунальних послуг відповідачем надано квитанції за сплату газопостачання (а.с.48-50).

Отримуваний позивачем дохід складається із заробітної плати за місцем його роботи, середній розмір якої, з відрахуванням аліментів на утримання спільної дитини сторін, склав 6 430, 67 грн. на місяць за 2017 рік. Інші доходи чи нерухоме майно за матеріалами справи у позивача відсутні.

Позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей щодо яких має нести обов'язок щодо їх утримання, а розмір платника аліментів на трьох дітей не може бути більшим половини (1/2 частки) його заробітку (доходу) (1/2 : 3 = 1/6).

З урахуванням встановлених судом обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, обставин, передбачених ст.182 СК України, рівного обов'язку батьків надавати матеріальну допомогу по відношенню щодо своєї дитини, суд дійшов висновку, що позивач спроможний надавати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від його заробітку доходу.

При цьому, суд враховує, що 17.05.2017 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину, не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2018 року становить 1860 грн.

З огляд на наведене, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення прав дитини на належне утримання, встановити мінімальний розмір аліментів, які слід стягувати із позивача на користь відповідача на утримання їх дитини, який не може бути нижчим від 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку законодавцем.

Розмір аліментів у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили (абз.4 п.23 постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006).

Твердження відповідача в частині того, що їх спільна дочка часто хворіє, має проблеми із зором та проходить курс лікування зубів у стоматолога - ортодонта, що потребує значних коштів, а зменшення розміру аліментів зашкодить її інтересам не заслуговують на увагу суду, оскільки такі витрати є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами та є підставою для звернення до суду із окремим позовом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, отож присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких при пред'явленні позову був звільнений позивач.

На підставі ст.ст. 180, 183, 192 СК України, керуючись ст. 2, 12, 13, 141, 259, 263, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_2), про зменшення розміру аліментів, - задовольнити у повному обсязі.

Змінити розмір аліментів визначених рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.03.2010, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/6 частку від його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко