АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

22 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі судді Саліхова В.В. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року в справі за позовом Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016 відкрито провадження в справі за вищевказаним позовом.

02.11.2017 ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою на зазначену ухвалу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.11.2017 апеляційну скаргу залишено без руху з підстави пропущення відповідачем строку на подачу апеляційної скарги (а. с. 156).

Судом неодноразово направлялась копія ухвали за адресою вказаною в апеляційній скарзі та матеріалах справи, а саме: 01.12.2017, 28.12.2017, 16.01.2018 (а. с. 157-158, 160), однак конверти повернулись до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 159, 161-162).

Справа № 757/16207/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1379/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За весь час перебування справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не цікавився рухом справи, не знайомилася з матеріалами справи та в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не було повідомлено суд про зміну місця проживання, а тому копія ухвали вважається такою, що вручена.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 неодноразово звертався із апеляційною скаргою на одну й ту ж саму ухвалу суду, зловживає своїми процесуальними правами (а. с. 42-43, 65-67, 101-103, 146-148), що в подальшому дає можливість до відповідача застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого Главою 9 ЦПК України.

Станом на 22.02.2018 недоліки зазначені в ухвалі судді від 30.11.2017 не усунуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Зважаючи на вищевикладене у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 357-358 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до судової палати Касаційного цивільного суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя: В.В. Саліхов