Справа № 214/105/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 березня 2018 року м. Кривий Ріг
Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу № 214/105/18
за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представники сторін:
від позивача: Савіхіна А.М.
Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією, яка надійшла на адресу суду 11.01.2018 року, та просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KRP0F431401416 від 22.03.2013 року станом на 12.12.2017 року в загальному розмірі 11 749,74 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 3846,04 грн., по процентам за користування кредитом - 12,38 грн., по комісії за користування кредитом - 108,52 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6747,10 грн., а також штрафів, нарахованих відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина, 535,70 грн. - процентна складова; стягнути з відповідача судові витрати.
Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що 22.03.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № KRP0F431401416, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в розмірі 6549,80 грн. зі сплатою процентів за користування ним за ставкою процентів за користування ним за ставкою 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання банк виконав, натомість позичальник покладені на нього обов'язки належним чином не виконував, в результаті чого станом на 12.12.2017 року утворилась заборгованість в сумі 11 749,74 грн., яку представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в примусовому порядку.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, не подання відповідачем відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-
22.03.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК» за № KRP0F431401416, яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.4, 5-15).
Відповідно до заяви (а.с.4) ОСОБА_3 отримав строковий кредит в розмірі 6549,80 грн. на придбання техніки (плазмової панелі Sharp LC40LE540EV вартістю 5399,90 грн., послуги екстра-сервіс - 349 грн., комп'ютерної акустики Sven C15-45 black - 1199, інше - 1,90 грн.) строком на 37 місяців з 22.03.2013 року по 21.04.2016 року включно зі сплатою процентів за користування ним за фіксованою ставкою 12% річних та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 91,70 грн.
Сторонами погоджено, що погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно шляхом внесення ануїтетних платежів в сумі 177,36 грн., з 29.09.2013 року - 269,06 грн. в період сплати з 24 по 28 число (п.7 заяви).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти.
В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Натомість позичальник свої зобов'язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, сплативши востаннє 21.04.2015 року комісію в сумі 74,88 грн. та проценти - 2,96 грн., 10.09.2014 року - пеню в сумі 41 грн., в результаті чого станом на 12.12.2017 року утворилась заборгованість по кредиту - 3846,04, по процентам за користування кредитом - 12,38 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.3).
Суд також погоджується із нарахованим позивачем розміром заборгованості по комісії за користування кредитом, обов'язок сплати якої за погодженою сторонами за ставкою відповідно до п.5 заяви (а.с.4), а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентам та комісії підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Як передбачено умовами кредитного договору (п.14 заяви), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у формі пені, розмір якої зазначений в Умовах та правилах надання банківських послуг - за кожен день прострочки.
Так, відповідно до п.2.4.5.1 Умов та правил, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, у тому числі заборгованості відповідно до п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил, за кожен день прострочки, але не менше 1 грн.
Крім того, п.2.4.5.5 передбачено, що у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за попереднім погодженням сторони передбачили покладення на позичальника цивільно-правової відповідальності за порушення виконання кредитно-договірних зобов'язань шляхом нарахування та стягнення неустойки виключно у формі пені або штрафу, без можливості їх одночасного стягнення, при цьому пеня нараховується у випадку будь-якого допущення порушення строків сплати, а штраф - прострочення на 90 днів та більше.
За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки сторони при укладенні договору погодили, що у першу чергу нараховується пеня, а вже потім штрафи, тому суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. - фіксована частина, 535,70 грн. - процентна складова, оскільки одночасне їх нарахування з пенею та стягнення за своєю суттю є подвійною відповідальністю.
Щодо заявленого позивачем розміру пені, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
З урахуванням ст.23 ЦПК України щодо загальних засад та завдань цивільного судочинства та ч.4 ст.12 ЦПК України відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України суд вправі зменшити розмір неустойки (пені) як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14.
В розумінні ч.3 ст.551 ЦК України істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України та мають іншу правову природу.
В ході судового розгляду встановлено, що розмір основного збитку, завданого відповідачем, становить 3984,94 грн. (з розрахунку: 3846,04 грн. тіло кредиту + 12,38 грн. проценти + 108,52 грн. комісія), в той час як заборгованість за пенею, нарахованою за прострочення виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань станом на 12.12.2017 року складає 6747,10 грн. (а.с3).
Таким чином, очевидним є те, що заявлений позивачем розмір пені є неспівмірним з розміром основного збитку, завданого відповідачем і не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права, що також передбачено в абз.2 п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13.
Враховуючи встановлену неспівмірність, розмір основного збитку, обсяг виконаних позичальником зобов'язань, тривалість допущених нею порушень, та відсутність доказів звернення позивача з досудовими вимогами до відповідача для погашення нею заборгованості в добровільному порядку, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 4000 грн., що кореспондується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15, від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14.
Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № KRP0F431401416 від 22.03.2013 року станом на 12.12.2017 року в загальному розмірі 7984,94 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 3846,04 грн., по процентам за користування кредитом - 12,38 грн., по комісії за користування кредитом - 108,52 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4000 грн. ( з розрахунку: 3846,04 + 12,38 + 108,52 + 4000).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги ст.141 ЦПК України та п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», відповідно до якого у разі, якщо суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
У зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1456 грн. в рахунок часткового відшкодування судового збору пропорційно частині задоволених вимог 91% (за відрахуванням вимог про стягнення штрафу, в задоволенні яких судом відмовлено).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KRP0F431401416 від 22.03.2013 року станом на 12.12.2017 року в загальному розмірі 7984 (сім тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири) грн. 94 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом - 3846 (три тисячі вісімсот сорок шість) грн. 04 коп., по процентам за користування кредитом - 12 (дванадцять) грн. 38 коп., по комісії за користування кредитом - 108 (сто вісім) грн. 52 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1456 (одна тисяча чотириста п'ятдесят шість) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред'явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
Відповідач: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду складено та підписано 30.03.2018 року.

Суддя Євтушенко О.І.