Пр.№2/756/2298/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді секретаря Майбоженко А.М. Сергеєвій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, в обгрунтування позовних вимог зазначила наступне.

Згідно договору купівлі- продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В.А. 10 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1193, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1

В спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач по справі

Відповідач є колишнім власником квартири АДРЕСА_2.

Відповідач у квартирі зареєстрований, однак протягом останніх 25 років на території України не проживає, у 1995 році отримав громадянство держави Ізраїль. У витратах на утримання квартири участі не приймає.

Позивач як власник квартири, позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг.

З цих підстав, просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.

Позивач у судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву якою позов визнала повністю просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутності.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності, осіб які беруть участь усправі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі- продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В.А. 10 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1193, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 (а.с.15-17).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідач у спірній квартирі зареєстрований, однак протягом останніх 25 років на території України не проживає, у 1995 році отримав громадянство держави Ізраїль. У витратах на утримання квартири участі не приймає (а.с.29).

Позивач - ОСОБА_3 як власник квартири, позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартир, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає більше року суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України ОСОБА_4 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 що свідчить про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом.

На підставі ст.ст. 150, 72 ЖК УРСР, ст.ст.319, 321, 383, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення та зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко