Справа № 673/1850/17
Провадження № 2/673/170/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, з участю Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що 03.04.2002 року померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 3,28 га, розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкове майно померлої ОСОБА_4 прийняла її дочка, мати позивачки, ОСОБА_5, проте вона померла 21.01.2017 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивачка є спадкоємицею до майна померлої ОСОБА_5 за заповітом, проте при зверненні її до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність родинних відносин між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки актовий запис про одруження останньої не зберігся, а також у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 859579, виданий на підставі рішення сесії ОСОБА_3 сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 648, був виданий на імя ОСОБА_4 21.10.2002 року, тобто після її смерті. Враховуючи наведене, позивачка просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, яка померла 21.01.2017 року, доводилася донькою ОСОБА_4, яка померла 03.04.2002 року, а

також визнати недійсним вказаний державний акт на право приватної власності на землю з підстав здійснення реєстрації права власності за ОСОБА_4 після її смерті, та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах у землі, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало ОСОБА_4 та перейшло в порядку спадкування ОСОБА_5

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, покладаючись при вирішенні справи на думку суду.

Заслухавши пояснення позивачки, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом обєктивно встановлено, що 03.04.2002 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 211030, виданим ОСОБА_3 сільською радою Деражнянського району Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно.

Так, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 859579 ОСОБА_4 була власником земельної ділянки, площею 3,28 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на підставі рішення сесії ОСОБА_3 сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 648, тобто реєстрація права власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку була здійснена після її смерті.

Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,28 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_4, як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 3,28 га не виникло, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним.

Встановлено і те, що державний акт на імя ОСОБА_4 був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ № 0121338, виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації № 439 від 27.01.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 19.02.1997 року за № 639.

Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № 29-22-0.23-476/107-17 від 13.11.2017 року, а також копіями записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай).

Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії державного акту на право колективної власності серії ХМ № 0010, виданого сільськогосподарському обєднанню пайщиків «Авангард» с. Яблунівка та Додатку 1 до нього, ОСОБА_4 була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під № 639.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 за життя набула право на земельну частку (пай) як член СГОП «Авангард» і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті.

Фактично в управління та розпорядження спадковим майном померлої ОСОБА_4 вступила ОСОБА_5, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою на право спадщини.

Згідно із ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4Л.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Наведене свідчить про те, що спадщину ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_5

Разом і цим, як зясовано судом, ОСОБА_5 померла 21.01.2017 року, не оформивши своїх спадкових прав.

Зокрема, архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 1248/01-18 від 28.04.2017 року підтверджується, що спадкова справа до майна померлої 03.04.2002 року ОСОБА_4 в 2002-2004 роках не заводилась.

Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ, № 299314, виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Позивачка є спадкоємицею до майна померлої ОСОБА_5 на підставі заповіту, посвідченого секретарем Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області 23.12.2016 року, який на день смерті спадкодавця не був змінений та скасований.

Як вбачається із письмового повідомлення приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 1293/02-14 від 06.11.2017 року, вказаним нотаріусом, на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, заведено спадкову справу № 116/2017 до майна померлої ОСОБА_5

Із цього ж повідомлення нотаріуса вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 3,28 га, яка належала ОСОБА_4 та перейшла в порядку спадкування до ОСОБА_5, через недоведеність родинних відносин між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також у звязку з тим, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку була здійснена після смерті власника.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище «Арсенко») ОСОБА_7 народилася 27.05.1944 року в с. Буцнева Деражнянського району Хмельницької області.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_8 вбачається, що її батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

У 1959-1960 році ОСОБА_4 одружилася із ОСОБА_10, після чого змінила своє прізвище «Арсенко» на прізвище «Філіпова», проте актовий запис про їхній шлюб не зберігся, що, зокрема підтверджується письмовими повідомленнями Деражнянського районного відділу ДРАЦСу № 773/15.5.4-36 від 25.04.2017 року та відділу ДРАЦСу управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області № 1585/03.1.04-34 від 02.06.2017 року.

Через наведену обставину позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

При цьому, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БВ № 311807, виданого Деражнянським районним відділом ЗАГСу 09.12.1983 року, з якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 був розірваний 09.12.1983 року та після розірвання шлюбу ОСОБА_5 надалі іменувалася прізвищем «Філіпова».

Водночас, доказами, на підставі яких суд установлює факт родинних відносин між померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_4, є витяг з погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області за 1961-1963 роки, згідно з яким ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була головою колгоспного двору № 163 в с. Буцніва і до складу її сімї входила, зокрема, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Той факт, що ОСОБА_5, яка померла 21.01.2017 року, доводилася донькою ОСОБА_4, яка померла 03.04.2002 року, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Встановлення даного факту породжує для позивачки ОСОБА_2 юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємицею до майна померлої ОСОБА_5 за заповітом.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав як для встановлення факту родинних відносин між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5, так і для визнання за позивачкою права на земельну часту (пай) в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 549 ЦК Української УРСР, ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції закону від 18 грудня 1990 року, ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, яка померла 21.01.2017 року, доводилася донькою ОСОБА_4, яка померла 03.04.2002 року.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 859579, виданий на імя ОСОБА_4 21.10.2002 року на підставі рішення сесії ОСОБА_3 сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 648, недійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право на спадкове майно ОСОБА_5, яка померла 21.01.2017 року, яким є право на земельну частку (пай) розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського обєднання пайщиків «Авангард» с. Яблунівка та знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0121338, виданого на імя ОСОБА_4 на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 439 від 27.01.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 19.02.1997 року за № 639.

Складання повного рішення було відкладено на десять днів з дня закінчення розгляду справи, у звязку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 12.03.2018 року.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач ОСОБА_2, адреса проживання (реєстрації): вул. Ціолковського, 5/1 «а», кв. 16, м. Хмельницький, індекс 29000; паспорт серії НА № 110214, виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 09.04.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1;

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, , адреса: пров. Миру, 1, с. Яблунівка, Деражнянський район, Хмельницька область,32207;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, , адреса: 29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1.

Суддя: ОСОБА_13