Провадження № 2/263/359/2018
У Х В А Л А

30 березня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., за участю секретаря Диміч Т.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши в підготовчому засіданні в м.Маріуполі заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 597047,76 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 597047,76 грн. у солідарному порядку.

Позивач та відповідач ОСОБА_6 зробили спільну заяву про укладення мирової угоди, про що подали суду відповідну заяву і мирову угоду. Сторони прийшли до згоди, що відповідач ОСОБА_6 визнає позовні вимоги в частині свого солідарного з ОСОБА_2 зобов'язання , щодо здійснення повернення грошових коштів у сумі 298523,88 грн. та ОСОБА_6 відступає належне йому на праві власності 1/2 частку квартири 49 уб. 156 по пр.Будівельників у м.Маріуполі, своє право власновсті на вказану частку квартири припиняє та визнається право власность на дану частку квартири за позивачем ОСОБА_5, солідарні зобов'язання ОСОБА_6 припиняються.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача ОСОБА_6 наполягали на затвердженні мирової угоди.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник заперечували проти затвердження мирової угоди, оскільки це впливає на права відповідача ОСОБА_2, оскільки вона особисто будь-які кошти у позивача не отримувала та згоду на їх отримання не надавала, крім того позовні вимоги заявлені у солідарному порядку та конкретна сума стягнення з кожного відповідача не зазначена.

Суд, заслухавши сторони, проаналізувавши зміст мирової угоди, дослідивши матеріали справи, вважає, що у її затвердженні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи з того, що суд, розглядаючи справу по суті, зобов'язаний перевірити всі доводи сторін в межах доводів та заперечень, враховуючи, що затвердження мирової угоди зачипає інтереси відповідача ОСОБА_2 та може вплинути на її права у справі, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 597047,76 грн. заявлені у солідарному порядку, розмежування сум стягнення з кожного відповідача у позові не зазначено, крім того по суті умов мирової угоди позивач та відповідач вирішують питання пава власності щодо нерухомого майна, яке не є предметом позовних вимог, тому суд приходить до висновку, що у затвердженні мирової угоди слід відмовити.

Керуючись ст.207, ст. 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 597047,76 грн.- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Скрипниченко