АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2189/17 22-ц/774/373/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/2189/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Гладиш К.І.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року постановлену у складі судді Рунчевої О.В. у м. Нікополі,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В мотивування позовних вимог зазначила, що від шлюбу із відповідачем, зареєстрованого 14 вересня 2005 року, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З березня 2017 року, сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Шлюб між ними розірваний. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, їй важко самостійно утримувати доньок, забезпечувати належні умови для їх розвитку, тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення доньками повноліття.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., на кожну, на користь ОСОБА_1, щомісячно, починаючи з 04 травня 2017 року до повноліття дітей. Рішення в частині місячного платежу аліментів звернути до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнутого судом розміру аліментів, зменшивши його до 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

У мотивування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано інтереси його повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв'язку із чим, потребує допомоги. Судом не надано оцінку майновому стану, що він не працює, має нестабільний, періодичний заробіток.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Сторони в судове засідання не з'явились. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2005 року по 16 серпня 2017 року. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 записаний батьком в свідоцтві про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.6,7).

Відповідач не має постійного місця роботи, на обліку як безробітний у Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, допомоги по безробіттю не отримує.

Згідно довідки Київського національного університету будівництва та архітектури виданої 07 вересня 2017 року ОСОБА_7 зарахований на 1 курс денного відділення будівельного факультету із терміном навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 р. ( а.с.21).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на її користь з відповідача аліменти на кожну малолітню дитину по 1000 грн. щомісяця, суд першої інстанції керувався положеннями ст.184 СК України та дійшов висновку, що відповідач не має постійного заробітку (доходу), офіційно не працює, тому визначений розмір має забезпечити мінімально достатній рівень життя дітей.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, вважає його вірним, обґрунтованим та вмотивованим, прийнятим із повним дослідженням матеріалів справи та наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

За змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: