Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у.№ 323/3432/16 Головуючий у 1 інстанції Плечищева О.В.
№ провадження 22ц/778/498/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що він в період 2014-2015 році безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
У 2015 році, при виконанні службового обов`язку приймавши участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 20.02.2015 року лікувався в Оріхівській ЦРЛ Запорізької області з приводу не госпітальної пневмонії. З 02.06.2015 року по 13.06.2015 року лікувався в в/ч НОМЕР_1 з діагнозом: хронічний простатит. В подальшому переведений до в/ч НОМЕР_2 , де при рентгенологічному дослідженні виявленні патологічні зміни в легенях. Дообстежений у ВМКЦ Південного регіону, направлений на лікування в туберкульозне відділення в/ч НОМЕР_3 , де був встановлений діагноз:вперше діагностований туберкульоз обох легень (інфільтративний). Внаслідок чого був встановлений основний діагноз : Перефіричне новоутворення середньої долі правої легені. Вірусний гепатит В,С. Хронічний простатит у стадії нестійкої ремісії. Остеохондроз грудного відділу хребта, вертеброгенна торокалгія помірно виражений больовий синдром.
У зв`язку з тим, що він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, порушено нормальний життєвий стан позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. Постійно виникає головна біль при зміні погоди, фізичному навантаженні, запаморочення, похитування при ході, значне погіршення пам`яті, зниження слуху, працездатності, дратівливість, порушення сну, загальна різка слабкість.
Відчуває себе втраченим для суспільства та родини людиною, оскільки не може допомогти своїй родині як матеріально, так і фізично, повноцінно виконувати свої обов`язки по господарству. Тривале лікування позначилося не тільки на його здоров`ї, а також і на його психіці, постійно виникають проблеми з придбанням ліків, які є занад-то дорогими. Позивач постійно знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості відновлення здоров`я не має і йому необхідно жити з усіма вищеперелічиними хворобами.
Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено нормальні життєві зв`язки позивача, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
Значна частина пенсії, яку він отримує, витрачається на придбання ліків та оздоровлення, постійні медичні огляди, санаторне лікування.
Посилаючись ці обставини просив відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн., яка була завдана йому в результаті ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби.
Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.
Стягнуто з Міністерства оборони України в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду, Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України ( в редакції 2004 року).
По справі встановлено, що під час проходження військової служби в період часу з 14.09.2014 року по 15.01.2015 року, виконував бойові завдання в зоні проведення антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 53).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності до 01 січня 2017 року у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби (а.с. 51).
Під час проходження військової служби він отримав захворювання - перефіричне новоутворення середньої долі правої легені. Вірусний гепатит В,С. Хронічний простатит у стадії нестійкої ремісії. Остеохондроз грудного відділу хребта, вертеброгенна торокалгія помірно виражений больовий синдром, що підтверджується:, свідоцтвом про хворобу № 770, які містяться в матеріалах справи (а.с. 48).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зазначаючи про наявність правових підстав для стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки сам факт каліцтва, одержаного в період проходження військової служби, та наслідки такого каліцтва спричинили позивачеві втрати немайнового характеру у вигляді моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що порушило його звичні нормальні зв`язки, йому необхідно додавати додаткових зусиль для організації свого життя в сім`ї та суспільстві.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Із матеріалів справи вбачається, що каліцтво, яке отримав ОСОБА_1 , пов`язане з проходженням військової служби. Причинний зв`язок встановлено свідоцтвом про хворобу №770 (а.с.48); довідкою до огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0544165 (а.с.51) про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності в зв`язку з травмою, яка пов`язана з проходженням військової служби.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь моральних і фізичних страждань позивача. Суд зазначав, що позивач щодня переживає душевні і фізичні страждання та у зв`язку з каліцтвом позбавлений нормального життя.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
За приписами ст. 212 ЦПК України (в редакції 2004 року) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги про те, що Міністерство оборони є неналежним відповідачем у справі, являються неспроможними.
Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Отже, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2014 року у справі № 3-86гс14, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для судів.
Оскільки судом першої інстанції встановлено, що каліцтво позивача, яке призвело до стійкої втрати працездатності є наслідком травми, пов`язаної з проходженням військової служби, суд дійшов правильного висновку про виникнення у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди. При цьому, враховуючи тяжкість вимушених змін в житті позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо розміру стягнутого відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.
З урахуванням вказаних норм колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

Є. у.№ 323/3432/16 Головуючий у 1 інстанції Плечищева О.В.

№ провадження 22ц/778/498/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вступна та резолютивна частина
18 січня 2018 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: