Справа № 297/2720/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням заступника начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,

встановив:

Заступник начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 53250824 з примусового виконання виконавчого листа № 297/2720/16-ц, виданого 14 грудня 2016 року Берегівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Берегівської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_3 в розмірі 4532,43 гривні. Оскільки боржник ухиляється від виконання судового рішення, а майно, на яке могло б бути звернено стягнення, у боржника відсутнє, державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за кордон боржника ОСОБА_2

Представник Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, однак в подання вказав про те, що просить розглянути дане подання без участі представника органу ДВС за наявними в справі матеріалами (а. с. 46).

Стягувач та боржник про час та місце розгляду подання не повідомлялися відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоу разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/2720/16-ц від 24.11.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Берегівської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_3 в розмірі 4532,43 гривні (а. с. 15-16).

14 грудня 2016 року Берегівським районним судом видано виконавчий лист № 297/2720/16-ц на виконання вищевказаного рішення (а. с. 28-29).

Постановою державноговиконавця відділу ДВС Берегівського РУЮ від 23.01.2017 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 297/2720/16-ц, виданого Берегівським районним судом 14.12.2016 року (а. с. 51-52).

Так, відповідно до п. 2 Розділу ХIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі Інструкція), подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

При цьому, в поданні не наведено доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 навмисно не виконує обовязки, покладені на нього рішенням суду і дійсно ухиляється від сплати боргу, а також, що ним ігноруються законні вимоги державного виконавця.

Крім того, в матеріалах подання відсутні докази того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження була вручена боржнику, що суперечить ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, і відповідно до ч. 1 ст. 28 цього Закону копія постанови про відкриття виконавчого провадження повинні надсилатися рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, невиконання боржником зобовязань на даний час могло бути зумовлене обєктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану, важкої хвороби тощо.

Подання не містить даних про те, що ОСОБА_2 відомо про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, що він навмисно не виконує рішення суду про стягнення з нього боргу, яке було прийнято 24.11.2016 року, та що він ігнорує законні вимоги державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, а також оскільки подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 подане без дотримання вимог, вказаних в Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також без надання будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань, тому суд вважає подання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 353-355, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання заступника начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали надіслати Берегівському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, для відому.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4.