Справа № 447/3676/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 22-ц/783/7203/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

в грудні 2014р. ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила: виділити їй у власність автомобілі DAF TE 95, реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2, припинити право власності відповідача на зазначені транспортні засоби, стягнувши з позивача на користь відповідача ринкову вартість 1/5 частки автомобіля DAF TE 95, стягнувши з відповідача на користь позивача ринкову вартість 4/5 часток автомобіля Volkswagen Golf; виділити відповідачу у власність автомобіль Schmitz Spr 27, реєстраційний номер НОМЕР_3; виділити відповідачу у власність: праску, блендер, водонагрівач-бойлер, кран-змішувач, набір меблів "Гармонія", кухонний комбайн, морозильник, холодильник, виділивши позивачу 2/3 ідеальних часток у праві власності на дані речі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.01.1996 року сторони зареєстрували шлюб. За час спільного життя у них народилося троє дітей. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23.02.2012 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу сторони придбали майно, яким після розірвання шлюбу одноосібно користується відповідач. Добровільно поділити майно відповідач відмовляється. Вважає, що при поділі майна нажитого за час шлюбу, суд має відступити від засади рівності часток подружжя і збільшити її частку, оскільки з нею проживає троє спільних дітей.

Оскаржуваним Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення оскаржив представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Враховуючи наведене просить суд скасувати повністю рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача. Поділити майно, набуте за час шлюбу зі ОСОБА_4 наступним чином: виділивши ОСОБА_2 у власність автомобіль DAF ТЕ 95 (1998), білий, державний номерний знак НОМЕР_4, зареєстрований в Стрийському МРЕВ 07.03.2008 року; виділивши ОСОБА_2 у власність автомобіль WOLKSWAGENGOLF (синій), державний номерний знак НОМЕР_5, зареєстрований в Стрийському МРЕВ 29.04.2010 року; припинивши за ОСОБА_4 право власності на автомобіль DAF ТЕ 95 (1998), білий, державний номерний знак НОМЕР_4, зареєстрований в Стрийському МРЕВ року; припинивши за ОСОБА_4 право власності на автомобіль WOLKSWAGENGOLF (синій), державний номерний знак НОМЕР_5, зареєстрований в Стрийському МРЕВ 29.04.2010року; стягнувши зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію, що становить 1/5 вартості автомобіля VOLKSWAGEN GOLF (синій), державний номерний знак НОМЕР_5, зареєстрований в Стрийському МРЕВ 29.04.2010 року, в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої автотоварознавчою експертизою; стягнувши зі ОСОБА_4 грошову компенсацію на користь ОСОБА_2, що становить 4/5 вартості автомобіля DAF державний номерний знак - НОМЕР_6 придбаний від ПП «ЮрТранс», власник ОСОБА_5, моб. тел. НОМЕР_9, офісний телефон в с. Новий Розділ Львівської області (НОМЕР_10, факс (НОМЕР_11,в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої автотоварознавчою експертизою; виділивши ОСОБА_4 у власність: автомобіль SCHMITZSPR 27 (1994) № шасі НОМЕР_7, державний номерний знак - НОМЕР_8, зареєстрований в Стрийському МРЕВ 11.04.2002 року; виділивши ОСОБА_4 у власність:

-спільно нажиту електричну праску Mod. PRO EXPRESS.

-спільно нажитий електричний блендер.

-спільно нажитий водонагрівач-бойлер «ARISTON»

-спільно нажитий кран-змішувач

-спільно нажитий набір меблів для житлової' кімнати «Гармонія».

-спільно нажитий комбайн PHILIPS.

-спільно нажитий морозильник «Атлант - 184» СЄ

-спільно нажитий холодильник «BOSCH KSU40 KSU44», виділивши ОСОБА_2 2/3 ідеальних часток у праві власності на дані речі.

Судові витрати, включаючи судовий збір за подачу позовної заяви, пов'язані з розглядом цивільної справи, витрати, пов'язані з розглядом справи, згідно з ч. 3 ст. 79 ЦПК України, а саме, витрати ОСОБА_2 на правову допомогу, покласти на ОСОБА_4 та покласти на відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом апеляційної скарги.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи від сторін не поступило, поважності причин неявки в судове засідання ними не надано, а тому в силу вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із врахуванням наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІП від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями частини 1 статті 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про поділ мані подружжя, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог позивачем, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог представник позивача долучив копію листа Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області від 29.11.2016 року №П-971/0/4-16/02, відповідно до якого на виконанні у Миколаївському РВ ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. В межах зазначеного виконавчого провадження накладено арешт на транспортні засоби та житловий будинок, що перебувають у власності ОСОБА_4

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України.

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в порядку ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання/

Допустимість доказів, у розумінні вимог ст. 78 ЦПК України, означає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції представник позивача не звертався з клопотанням про витребування доказів, в отриманні яких у нього є труднощі, хоча йому було роз'яснено таке право. Згідно з вимогами ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Належних доказів щодо обсягу спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства та джерела і часу його придбання, сторонами не надано, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити питання щодо його поділу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги та мотиви позовної заяви.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1.ч.1 ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.04.2018 року.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета