Справа №359/7629/17
Провадження №2/359/558/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірван-ня шлюбу,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 червня 2010 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народились дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 18 червня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №212. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18 червня 2010 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року - дочка ОСОБА_5 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 3 грудня 2010 року (а.с.9), серії НОМЕР_3 від 5 лютого 2013 року (а.с.10), серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2014 року (а.с.11).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №92 від 28 вересня 2017 року (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 18 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №212, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець