Справа № 185/9851/17
Провадження № 2/185/964/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 квітня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богданівської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, Відділу у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2017 року позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на земельну ділянку розташовану на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області загальною площею 1,8500 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер -02-002-0072 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 158803, виданого 10 квітня 2007 року Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, зареєстрованого 10 квітня 2007 року Павлоградським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 18 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позову вона зазначила, що 18 жовтня 2016 року в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області померла її мама ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на підставі Державного акту на право власності на землю Серія ЯЕ № 158803, виданого 10 квітня 2007 року Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, приватизовану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,8500 га., яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки -02-002-0072. За життя оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 було втрачено, але нею 04 квітня 2005 року було складено заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно якого спадкоємицею майна є вона, її донька ОСОБА_1. 29 листопада 2017 року вона звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої ОСОБА_3. Державним нотаріусом відкрито спадкову справу №123/2017 на підставі її заяви про прийняття спадщини після померлої матері та заяв про відмову від усієї спадщини на її користь від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та 29 листопада 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та грошові вклади, а щодо земельної ділянки їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на землю, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом для захисту своїх інтересів.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача - Богданівської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Представник відповідача - Відділу у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши позивача, представника відповідача та вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2016 року в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на майно.

За свого життя ОСОБА_3, а саме 04 квітня 2005 року склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області і зареєстровано в реєстрі за № 84. Спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 18 жовтня 2016 року, є її донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

29 листопада 2017 року позивачка звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини за заповітом у Другій Павлоградській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 123/2017 року до майна померлої 18 жовтня 2016 року ОСОБА_3.

29 листопада 2017 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (арк.с.13). Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку № 84 по вулиці Річній в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області. Також цього ж числа їй було видано свідоцтво про право власності за заповітом на грошові вклади.

Щодо земельної ділянка, розташованої на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, площею 1,8500 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер -02-002-0072, яка належала померлій спадкодавеці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 158803, виданого 10 квітня 2007 року Павлоградським відділом земельних ресурсів, то позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку.

Позивачці не відомо місцезнаходження оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 158803, який було видано 10 квітня 2007 року Павлоградським відділом земельних ресурсів, при цьому в матеріалах справи наявна його копія (арк.с.18).

У звязку з цим, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя позивачки на земельну ділянку загальною площею 1,8500 га., кадастровий номер якої -02-002-0072, не може бути видано бо відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1225 ЦК України та згідно п.10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Отже на час відкриття спадщини право власності на майно було зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_3, як визначено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, належним чином прийняла спадщину, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку розташовану на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, загальною площею 1,8500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер -02-002-0072.

Керуючись ст. ст.263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Богданівської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, Відділу у м. Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку розташовану на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, загальною площею 1,8500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер -02-002-0072, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №158803 виданого 10 квітня 2007 року, Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, зареєстрованого 10 квітня 2007 року Павлоградським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 18 жовтня 2016 року.

Витрати на судовий збір покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 04 квітня 2018 року.

Суддя: В.О. Головін