Провадження № 22-ц/802/47/18 Категорія: 34 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позов мотивує тим, що 26.04.2017 року близько 13 год. 35 хв., відповідач ОСОБА_6 у м. Луцьку , по вул. С.Бандери, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen passaт», р.н.з. НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_7, виїжджаючи із прилеглої території, не пропустив транспортний засіб марки «БМВ» р.н.з. НОМЕР_4, яким керувала ОСОБА_5, внаслідок чого допустив зіткнення та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.05.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При зіткненні його автомобіль отримав значні механічні пошкодження, страховою компанією йому відшкодовано лише частину вартості матеріального збитку в сумі 17246,54 грн. Разом з тим, його пошкоджений автомобіль був відремонтований у приватного підприємця ОСОБА_8 за що ним сплачено 40100 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № ПП04/27-07 від 27.04.2017року та актом виконаних робіт.

Відповідач ОСОБА_6 відмовився в добровільному порядку відшкодувати суму завданих збитків , що становить 22853,46 грн., за мінусом сплаченої суми страховою компанією.

В зв'язку з цим, він змушений був звертатися за правовою допомогою до адвоката, якому за правничу допомогу сплатив 5000 грн., що підтверджується документально.

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_6,та ОСОБА_1 в його користь кошти у сумі 22853,46грн. матеріальної шкоди та 5000грн. витрат на правничу допомогу, а всього: разом стягнути грошові коштів на суму 27853,46грн. та судові витрати в розмірі 640грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв'язку з смертю ОСОБА_1

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року позов в дані справ задоволено частково.

Ухвалено cтягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 12331,02 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5000грн. витрат на правничу допомогу, 640грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, відповідач та його представник просять апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди у повному обсязі відповідає обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов'язанні ним є страховик).

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлювального ремонту

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статей 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 квітня 2017 року близько 13год. 35хв., ОСОБА_6, у м. Луцьку по вул. Степана Бандери, керуючи автомобілем р.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, виїжджаючи із прилеглої території (двору стоматполіклініки) не пропустив транспортний засіб марки «БМВ», р.н. НОМЕР_5, яким керувала ОСОБА_5, що рухалась по вулиці Степана Бандери, внаслідок чого допустив зіткнення та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ківерцівського районного суду від 25.05.2017р. у справі №158/1172/17, ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено стягнення у виді штрафу на суму 340грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 26 квітня 2017 року о 13 год. 35 хв. керуючи автомобілем марки «Volkswagen passaт» д.н.з. НОМЕР_6 у м. Луцьку по вул. Ст. Бендери Волинської області та виїжджаючи із прилеглої території (двору стоматполіклініки) не пропустив транспортний засіб марки «BMW» , д.н.з. НОМЕР_5, що рухався по вул. С. Бандери, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.п. 10.2 ПДР України.

У відповідності до страхового поліса №АЕ/ 8782083, дійсного до 02 червня 2017 року, який був чинний на дату ДТП, ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у страховій компанії ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Даним страховим полісом було застраховано автомобіль марки «Volkswagen Passat» В2 р.н.з. НОМЕР_2.

Згідно з п.4 Полісу №АЕ/ 8782083, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого - за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 (сто тисяч) гривень.

26.04.2017 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, та просив здійснити страхове відшкодування.

26.04.2017 року, тобто, з додержанням вимог Закону, здійснено огляд пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н.з. НОМЕР_3, та складено акт огляду колісного транспортного засобу.

ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернувся до незалежного експерта, «Укравтоекспертиза», з метою визначення вартості відновлювального ремонту, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу належного позивачу.

Відповідно до розрахунку від 04.07.2017 року наданого «Укравтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2, на момент проведення дослідження, становить 29577 грн. 56 коп. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що страховою компанією відповідно до Полісу відповідачу було виплачено 17246,54 гривень страхового відшкодування.

Розмір виплаченої ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» суми страхового відшкодування жодної із сторін не оскаржувався.

З врахуванням висновку «Укравтоекспертизи» не відшкодованими позивачу залишились 12331, 02 гривень ( 29577,56 грн. - 17246, 54 грн.).

Принцип змагальності під час розгляду справи визначає можливості й обов'язки сторін щодо доказування.

Доводи позовної заяви та апеляційної скарги про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 22853,46 гривень, оскільки його автомобіль ремонтувався в приватного підприємця ОСОБА_8 та відповідно до виставленого рахунку фактури від 27 квітня 2017 року сума збитків, фактично становить 40100 гривень за мінусом 17246, 54 грн.

Однак такі докази позивача не можуть бути аргументом для задоволення позову.

Відповідно до розрахунку від 04.07.2017 року наданого «Укравтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat» на момент проведення дослідження, становить 29577 грн. 56 коп. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Страховиком ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у порядку, встановленому чинним законодавством України та договором страхування, здійснено необхідні дії щодо визначення розміру шкоди, завданої у ДТП, та виплати страхового відшкодування.

Таким чином, обов'язок доведення наявності шкоди у розмірі, більшому ніж встановлено висновком автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення страховика, покладається на позивача, який звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Вказаний висновок позивачем не оскаржувався, крім того не оскаржувалось рішення страхової щодо виплати 17246, 54 грн. відповідно до Поліса АЕ № 8782083 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рахунку фактури від 27 квітня 2017 року ремонт автомобіля позивача становив 40100 гривень, актом виконаних робіт від 25 травня 2017 року зазначено , що приватним підприємцем ОСОБА_8 було полагоджено автомобіль позивача на зазначену суму. Однак належних та допустимих доказів оплати даної суми позивачем не надано.

Рахунок фактура, акт виконаних робіт, ( а.с. 10,11), та довідка підприємця ( а.с. 101) не можуть самі по собі вважатись достовірними та достатніми доказами здійснення позивачем оплати відновлювального ремонту транспортного засобу та необхідності понесення саме таких витрат, враховуючи єдиний висновок експерта в межах даної справи.

Крім того, як вбачається з копії страхової справи страхувальника ОСОБА_1 висновок щодо відновлювального ремонту автотранспорту позивача «Укравтоекспертизою» було проведено 04 липня 2017 року тобто уже після проведеного позивачем відновлювального ремонту, який за поясненнями ОСОБА_4 вартував 40100 гривень. Позивач достовірно знаючи, що відновлювальний ремонт, належного йому транспортного засобу, становив значно більше, ніж визначено експертом, такий висновок не оскаржив, що свідчить про погодження ним суми визначеної експертом необхідної для проведення ремонту автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову у зв'язку з недоведеністю позивачем розміру завданої йому майнової шкоди. При цьому місцевим судом дана належна правова оцінка доказам ОСОБА_4 щодо понесених ним витрат на ремонт автомобіля і встановлено, що ці докази не свідчать про визначення розміру шкоди в порядку, встановленому законом та про їх належну оплату.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року в даній справі- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: