Справа № 1519/5085/2012
Провадження № 8/521/3/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Мазун І.А.,

при секретарі судового засідання Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_2 від 27 лютого 2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, усунення перешкод в користуванні,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа за позовною заявою позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, усунення перешкод в користуванні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2004 року визнані дійсними укладені 08.10.2003 року угоди купівлі-продажу земельної ділянки пл. 0,0463 га за адресою: м. Одеса, вул. Строганова,1 та розташованих на цій ділянці нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 68 кв. м; за ОСОБА_3 було визнано право власності на спірне майно, а відповідачів було зобов'язано не перешкоджати позивачу у користуванні зазначеним майном.

26 листопада 2004 року відповідачі звернулися до суду першої інстанції з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2006 року їм відмовлено у задоволенні їх заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

23 грудня 2008 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2004 року по цій цивільній справі за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що у грудні 2008 року ним було офіційно отримано з Малиновського районного суду м. Одеси копії титульних аркушів справи № 2-6533/03. № 2-418/04, копії журналу судових засідань, копія обліково-статистичної картки справи № 2-418/04. З обліково-статистичної картки на цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, Лук»янчук О.П. про визнання угоди недійсною вбачається, що позов надійшов до суду 13.10.2003 р. до розгляду справа була призначена 16.10.2003 р. судові засідання призначалися на 25.11.2003 р. о 10.00 год., на 01.12.2003 р. о 12.00 год., на 16.12.2003 р. о 12.00 год., на 26.01.2004 р. о 9.30 год., на 27.02.2004 р. о 10.00 год. Первісний номер справи 2- 6533/03, у 2004 р. номер справи перереєстровано на 2-148/04. Єдиний запис в журналі судових засідань, щодо вказаної справи зроблений 27.02.2004 р. До цієї дати жодного запису щодо вказаної справи у ті дні, коли справа призначалася до розгляду, немає. Крім того, в один з днів слухання справи 25.11.2003 р. у журналі судового засідання у той час коли немов би була призначена до розгляду ця цивільна справа, зроблений запис про слухання справи № 2-6533 за позовом ОСОБА_3 до Плутмана, ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною. Справу перенесено за заявою позивача на 01.12.2003 р. на 12.00 годину. У протоколі судового засідання по справі № 2-6533 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною також вказано, що 25.11.2003 р. о 10.00 справу перенесено за заявою позивача на 01.12.2003 р. на 12.00 годину. З титульного аркуша справи № 2-6533/03 взагалі вбачається, що це була справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу. Жодного повідомлення відповідачів про час та місце слухання справи до 26.01.2004 р. в справі немає. Про судове засідання призначене на 27.02.2004 р.. коли справа була фактично розглянута та коли ухвалювалося оскаржуване рішення, відповідачі нібито повідомлялися на 26.02.2004 р., тобто на іншу дату. При цьому з наявних в матеріалах справи повісток на ім'я ОСОБА_5 вбачається, що про дату та час слухання справи вона повідомлялася безпосередньо у день судового засідання. В рішенні зазначено, що позивач уточнив в судовому засіданні свої позовні вимоги, але по справі було лише одне засідання - 27.02.2004 р., і в протоколі цього засідання відсутні відомості про уточнення позову, про прийняття цього позову до спільного провадження з первісним позовом. Крім того, у справі відсутні будь-які відомості про вручення уточненого позову разом з додатками відповідачам. Заявник вважає, що ніякого судового процесу по справі за цим позовом, який начебто зафіксований в матеріалах справи, не було, справу було фактично розглянуто 27.02.2004 р. без повідомлення та без участі відповідачів. Також ОСОБА_1 вважає, що внаслідок викладеного по заувагою суду залишились суттєві для справи обставини, які мали б вплинути на зміст судового рішення, а саме, що договори купівлі-продажу належного йому майна, право власності на яке було визнане за ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного рішення, не підписувалися та не могли підписуватися ним, як продавцем, оскільки 08.10.2003 р. він знаходився у відрядженні у м. Києві. Умовою визнання судом дійсною угоди, укладеної без дотримання нотаріальної форми відповідно до ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р. є виконання сторонами усіх істотних умов такої угоди. Про виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до ст. 224 ЦК України в редакції 1963 р. має свідчити прийняття продавцем оплати за майно та передання його покупцю. Жоден з вказаних фактів не мав місця і жодним з доказів не доведений. Вважає, що суд не міг прийняти як достовірні підписи його та дружини під документами, наданими позивачем на підтвердження позову, адже ці підписи не були посвідчені нотаріусом чи будь-якою іншою вповноваженою особою, і по справі не допитувався жоден свідок, який мав би підтвердити факт підписання ними документів. Отже, на думку заявника отримані з Малиновського районного суду м. Одеси документи підтверджують факт існування таких порушень процесуального закону, які унеможливили встановлення судом істотних обставин, необхідних для прийняття правильного та справедливого рішення по справі.

Додатковим доказом порушення його прав, про які він не знав та не міг знати до отримання у грудні 2008 р. інформації з Малиновського районного суду м. Одеси є окрема ухвала апеляційного суду Одеської області від 14.07.2005 р. по справі № 22-3658/2005, якою встановлено той факт, що при вирішенні справ з потерпілими (в тому числі з заявником) від незаконних дій засновника ломбарду «Міар» ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_2, а також членів Громадської «правозахисної» організації «ОСОБА_8 плюс» - ОСОБА_9, ОСОБА_10, які здійснюють юридичне прикриття цих дій. Судді місцевих судів суттєво порушують норми матеріального і процесуального права і внаслідок цього порушують права колишніх власників нерухомого майна, які позбавляються права власності на нерухомість з підстав не передбачених законом, без дотримання загальних вимог, необхідних для чинності правочинів (ст. 203 ЦК України), та загальних засад цивільного законодавства.

Отже заявник в своїй заяві приходить до висновку про те, що нововиявленими обставинами по справі є суттєві порушення норм процесуального права допущені судом першої інстанції під час розгляду справи, які унеможливили встановлення судом істотних обставин, необхідних для прийняття правильного та справедливого рішення по справі, а саме: неможливість підписання заявником угоди у зв'язку з відрядженням, і як наслідок відсутність його підпису на документах, якими суд обґрунтував рішення про задоволення позову ОСОБА_3, а також факти не передання спірного майна у власність ОСОБА_3 та не проведення розрахунку за продаж спірного майна, які мали місце на час розгляду справи, але не могли бути відомі суду у зв'язку з допущеними грубими порушеннями процесуального закону. 19.07.2009 року ОСОБА_1 доповнив свою заяву посилаючись на те, що в травні 2006 р. йому стало відомо про вказані обставини.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2011 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 березня 2012 року ухвалу суду першої інстанції від 30.09.2011р. скасовано, справу направлено на новий розгляд.

При новому розгляді Малиновський районний суд м. Одеси 06 серпня 2012 року постановив ухвалу, яка набрала законної сили, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

06.09.2017р. ОСОБА_1 знову звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2014р. за нововиявленими обставинами, в якій фактично посилався на ті ж обставини, які ним раніше вже заявлялися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 надав суду заяву про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у звязку з тим, що останній пропустив строк звернення до суду із вказаною заявою, який передбачений п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України та який поновленню не підлягає.

ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_11 заперечували проти задоволення заяви представника ОСОБА_3, посилаючись на порушення права та його захист в судовому порядку.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, сповіщалися за вказаними у справі адресами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, його представника та представника зацікавленої особи, суд прийшов до висновку про залишення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч.1, п.1 ч.2, ч.ч.4-5 ст. 423 ЦПК України (в редакції станом на 21.02.2018р.) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

В судовому засіданні представник заявника підтвердив, що заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ними подано саме на підставі п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана:1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 26.11.2004р. та 23.12.2008р. вже звертався до Малиновського районного суду м. Одеси із заявами про перегляд рішення суду першої інстанції від 27 лютого 2004р. за нововиявленими обставинами і йому двічі було відмовлено. Незважаючи на те, що остання ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2012 року набрала законної сили 18 жовтня 2012р., заявник 06.09.2017р., тобто з пропуском встановленого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України строку, знову звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2004р. за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Посилання представника заявника на те, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 06.09.2017р. була подана ще до прийняття нової редакції ЦПК України і у звязку з цим заявник не пропустив строк на її подання, не заслуговує на увагу, оскільки згідно ч.1 ст.363 ЦПК України (в редакції станом на день подання заяви ОСОБА_5О.) також містила аналогічні вимоги по строку.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що оскільки заявником пропущено встановлений законом строк на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, який поновленню не підлягає, його заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.126, ч.1, п.1 ч.2, ч.ч.4-5 ст. 423, п.1 ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.424 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_10 від 27 лютого 2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, усунення перешкод в користуванні залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області потягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН