Справа № 351/147/18
Номер провадження №2/351/293/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Джурівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до Джурівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_4, яка заповіла на користь позивачів все належне їй майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2001 р. ОСОБА_4 одержала спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1, дане свідоцтво вона не зареєструвала в МБТІ. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 22.08.2017 р. 1/2 житлового будинку по АДРЕСА_1, що належала батькові ОСОБА_4 ОСОБА_5 на 1/4 частку на підставі рішення виконкому від 22.09.2000 р., та 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.10.2000 р. 1/2 частка даного житлового будинку належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.1988 р. Дане свідоцтво було видано на половину даного житлового будинку на голову колгоспного двору -ОСОБА_4 Дане господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» до складу якого входило четверо осіб:ОСОБА_4, 1962 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_1, 1986 р.н., син померлої- позивач по справі, ОСОБА_2, 1988 р.н. син померлої, позивач по справі, ОСОБА_3, 1961 р.н., чоловік померлої, позивач по справі. Кожному із них належало по 1/8 частці.

1/8 частки та 1/2 частки, які належали ОСОБА_4 успадкували діти останньої по заповіту в рівних долях. Отже позивачам по справі належить по 5/16 часток кожному, як спадщина після смерті ОСОБА_4, а всього кожному із них належить 7/16 часток. Однак державний нотаріус від мовив позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просила розглядати за його відсутності.

Позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_6 подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Представник відповідача - Джурівської сільської ради, подав до суду заяву, де зазначив, що заперечень проти позову немає, справу просив розглядати у відсутності представника Шевченківської сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З заповіту від 10.11.2008 р., посвідченого секретарем Джурівської сільської ради слідує, що ОСОБА_4 заповіла все своє майно в рівних частинах ОСОБА_1, ОСОБА_2

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2001 р., вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. є ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини дерев'яного житлового будинку №25 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, житловою площею 46,5 кв.м., АДРЕСА_1

З довідки від 03.01.2018 р. №8, виданої Джурівською сільською радою, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі АДРЕСА_1 де головою 1/2 частки згідно свідоцтва на право власності від 12.12.1988 р. була ОСОБА_4, до складу двору входило: голова двору: ОСОБА_4, 1961 р.н., чоловік ОСОБА_3, 1962 р.н., син - ОСОБА_1, 1986 р.н., ОСОБА_2, 1988 р.н. земельна ділянка заг. площею 0,25 га., для обслуговування житлового будинку не приватизована.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого на ОСОБА_4, слідує. що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

З свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого на ОСОБА_2 слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого на ОСОБА_1 слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів від 22.08.2017 р. №307286, в АДРЕСА_1, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському МБТІ зареєстровано в реєстровій книзі №1 під реєстровим №320 реєстраційний №- за: ОСОБА_5 - свідоцтво про право на спадщину, посвідчене І Снятинською державною нотаріальною конторою 30.10.2000 р. за №3629 (1/4 частка, приватної спільної власності), ОСОБА_5- свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Джурівської сільської ради на підстпаві рішення №31 від 22.09.2000 р. (1/4 частка, приватна спільна власність), ОСОБА_4 свідоцтво про право власності, видане 12.12.1988 р. виконкомом Снятинської районної ради на підставі рішення №182 від 12.10.1988 р. (1/2 частка, приватна спільна власність).

З витягу з рішення Джурівської сільської ради від 16.09.1991 р. про прейменування вулиць с.Джурів, вбачається, що вул. Шевченка перейменовано на вул. Січ.Стрільців в с.Джурів Снятинського району Івано-Франківської області.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо житлового будинку, що в АДРЕСА_1.

З довідки від 04.01.2018 р. №24/02-14, виданої І Снятинською районною державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. і проживала в с. Джурів, Снятинського району, Івано-Франківської області, заведена спадкова справа за №110/2017 на підставі заяв про прийняття спадщини за заповітом №232 від 15.03.2017 р. ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6 жителя с.Джурів, Снятинського району Івано-Франківської області та заяви про прийняття спадщини за заповітом №726 від 21.08.2017 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 жителя с.Джурів, Снятинського району Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає.

Постановою державного нотаріуса І Снятинської районноої державної нотаріальної контори від 04.01.2018 р. №25/02-31 відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1, жителю с.Джурів, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. на житловий будинок АДРЕСА_1. у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця

З свідоцтва про право власності від 12.12.1988 р. слідує, що в половині будинковолодіння, що складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, що в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі, набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по АДРЕСА_1, а саме: за ОСОБА_1 на 7/16 частки, ОСОБА_2 на 7/16 частки, ОСОБА_3 на 2/16 частки, вищезазначеного будинковолодіння.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 7/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, право власності на 7/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, право власності на 2/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.