Справа № 182/4993/17
Провадження № 2/0182/521/2018
22.02.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Скоробогатова А.О.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання спадкового договору, посилаючись на наступне.
23.09.2011 року був укладений спадковий договір між нею та відповідачем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 1387. Крім того, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, у зв'язку з посвідченням цього спадкоємного договору, накладена заборона відчуження зазначене в договорі вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою: м.Нікополь, пр.Трубників, буд.13, до припинення або розірвання спадкового договору, реєстраційний №1643780. Згідно п.6 Договору, відповідач зобовязався: у випадку смерті відчужувача, поховати на цвинтарі м.Нікополя та встановити надгробок. Вважає, що договір не повний і не містив усіх умов, необхідних для її існування, оскільки вона пенсіонер і за станом здоров'я потребує догляду. І умови змінилися настільки, що, якби вона за спадковим договором могла це передбачити, не уклала б договір або уклала б його на інших умовах. Пенсія її незначна, її недостатньо для придбання продуктів харчування, одягу, ліків, оплати комунальних платежів і проведення медичного обстеження. Їй дуже важко. Допомоги від відповідача немає, він чекає лише її смерті, йому це вигідно, і умовами цього спадкового договору вона приречена на жалюгідне співіснування. Вона має проблеми зі здоров'ям, пересувається в силу своїх можливостей та потребує сторонньої допомоги, так як у неї проблеми з зором. В листопаді 2014 року вона потрапила до міської лікарні №4 з діагнозом: синдром вертебробазилярної артеріальної системи на тлі ГБ ІІІ ст., патології МАГ, загального і церебрального атеросклерозу, що підтверджується витягом з історії хвороби стаціонарного хворого неврологічного відділення № 1321. 18.11.2015 року у неї виявили онкологію. Їй була проведена операція по видаленню пухлини в сігмовидній кишці та хіміотерапію у Х/О №2 КЗ «КОД» ДОР, що підтверджується витягом з карти стаціонарного хворого № 4704/п017253. 18.03.2015 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у «Нікопольській міський лікарні №1» ДОР» з діагнозом: незріла катаракта правого ока. Артифакія, вторинна катаракта лівого ока. Субатрофія зорових нервів обох очей, що підтверджується витягом з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 1321. 04.05.2016 року та 31.10.2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у «Нікопольській міський лікарні №1» ДОР» з діагнозом: Субатрофія зорових нервів обох очей. Артифакія обох очей. Вторинна катаракта лівого ока, що підтверджується витягом з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 421, № 1092. 05.04.2017 року вона в черговий раз перебувала на стаціонарному лікуванні в «Нікопольській міський лікарні №1» ДОР» з діагнозом: Субатрофія зорових нервів обох очей. Артифакія обох очей. Вторинна катаракта лівого ока. ВМД обох очей, суха форма, що підтверджується витягом з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 336. Зверталася до відповідача із проханням про допомогу, але він їй відмовив, сказав, що це не його клопіт. Їй потрібна допомога по утриманню, забезпеченню ліками, доглядом, необхідною допомогою в придбанні продуктів харчування, допомоги в оплаті всіх витрат, пов'язаних з обслуговуванням і утриманням її квартири. Останні роки відповідач до неї не навідується, ніколи сам не дзвонить, ніякої допомоги не надає. Спадковий договір має подвійну природу: він є одночасно й розпорядженням на випадок смерті, і договором, змістом якого обмовляються його істотні умови. Однак, діючим ЦК не встановлена можливість внесення яких-небудь змін або доповнень в умови спадкоємного договору в однобічному порядку або по взаємній згоді сторін. У такому випадку відчужуватель може звернутися до суду. Тільки після рішення суду сторони можуть укласти новий договір з урахуванням змін і доповнень щодо всіх важливих умов (зазначених вище), необхідних для її життя, її існування. Спадковий договір був укладений з порушенням цивільного законодавства й спрямований на незаконне придбання нерухомого майна, і така угода, згідно вимог ст.215 ЦК України, є недійсною, бо в момент її здійснення не дотримані вимоги чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини. Спадковий договір укладений на вкрай невигідних для неї умовах, бо погіршився її стан здоров'я, вона страждає гіпертонічною хворобою, у неї субатрофія зорових нервів обох очей, артифакія обох очей, катаракта лівого ока, хр.пієлонефрит, кісти обох нирок тощо, в зв»язку з чим вона потребує стороннього догляду, постійного медичного обстеження й лікування. І, якби вона могла це передбачити, взагалі не укладала спірний договір або уклала спадковий договір на інших умовах, необхідних для її існування, зокрема, включивши в нього розпорядження щодо забезпечення її належним харчуванням, оплатою всіх витрат по утриманню квартири; забезпечення лікувальними засобами, згідно рецептів лікарів. При укладені договору вона не вникала в зміст документа, який відповідач забрав собі, і їй не надавав. Тільки після її звернення до суду, вона побачила спадковий договір, який нотаріус ОСОБА_4 05.12.2017 року надав на запит суду. Відповідач, при укладені спадкового договору, запевнив її, що всі умови щодо забезпечення харчуванням, оплати витрат по утриманню її квартири, забезпеченні її лікувальними засобами, поховання, передбачені у спадковому договорі. Але він її обдурив. На її неуважність позначилась смерть чоловіка ОСОБА_5, якій помер 29.06.2010 року. Умови укладеного з відповідачем спадкового договору не мають дійсного наміру відповідача на підтримку її життєдіяльності, - це говорить про відсутність у набувача дійсного наміру хоч якось її підтримати, бо це не в його інтересах.
За змістом частини першої ст.233 Цивільного кодексу угода, зроблена особою під впливом важкої для нього обставини й на вкрай невигідних умовах, може бути визнана судом недійсної незалежно від того, хто був ініціатором такої угоди (постанова Верховного Суду України, прийняте на засіданні Судової палати по цивільних справах 19 березня 2014 року в справі № 6-2цс14). Зазначеною нормою не передбачене обмежень або заборони її застосування до окремих правовідносин або спадкоємного договору зокрема. ВСУ, по вищевказаній справі, погодився з висновками судів першої й апеляційній інстанції й направив справу на новий розгляд у ВССУ. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з вимогами якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що збіг важких обставин, а саме: смерть чоловіка, перенос онкології. похилий вік, самітність і безпорадність, потреба в сторонній допомозі, спонукала мене укласти спадковий договір на вкрай невигідних умовах - безкоштовно позбавивши себе всіх умов, необхідних для мого існування: забезпечувати мене харчуванням, необхідною допомогою; обов'язковою оплатою всіх витрат по утриманні моєї квартири; забезпечувати мене лікувальними засобами, згідно рецептів лікарів. Згідно з постановою Пленуму від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання угод недійсними», угода може бути визнана судом недійсною на підставі ст.233 ЦК, якщо вона зроблена особою під впливом важкої для нею обставини й на вкрай невигідних умовах. Важкими обставинами є її похилий вік, важка хвороба й інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно було укласти таку угоду. Угоди, вчинені особою під впливом важкої для неї обставини й на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх робить добровільно, усвідомлює свої дії, але змушена це зробити через важкі обставини. Тому звернулась до суду і просить визнати спадковий договір від 23.09.2011 року, укладений між нею і відповідачем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний № 1387 - недійсним. Та зняти заборону відчуження вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою: проспект Трубників, будинок № 13 м.Нікополь Дніпропетровської області. І стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала. Суду пояснила, що відповідач її син. Раніше він приходив до неї десь раз на рік за грішми, а зараз взагалі не приходить. Вона просить, щоб він дав їй можливість спілкуватись з онучкою, а відповідач за це вимагає грошей, яких в неї немає. Після смерті чоловіка, вона плаче сутками. І скориставшись її станом, відповідач вмовив її на спадковий договір, наобіцявши золоті гори. А їй жити не хочеться. Вона той договір й не читала, підписала і все. Умов договору їй ніхто й не показував.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала і суду пояснила, що також просить скасувати спадковий договір, визнавши його недійсним, і зняти заборону з приміщення, яке належить позивачці.
Відповідач в судове засідання не прибув, неодноразово повідомлявся про розгляд справи судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повертались без вручення за сплином терміну зберігання.
Тому був останній раз повідомлений про розгляд справи через оголошення в газетах «Вісник Придніпров»я» та Урядовий кур»єр».
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вислухавши позивачку, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Згідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Відповідно до ч.1 ст.1306 ЦК України, предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя.
Як встановлено в судовому засіданні, вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів, загальною площею 43,3 кв.м., розташоване в Дніпропетровській області в м.Нікополі по пр.Трубників, належить на праві приватної власності поз0ивачці по справі ОСОБА_1 (а.с.33-34). 23.09.2011 року був укладений спадковий договір між сторонами по справі, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 1387 (а.с.30-31). Крім того, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, у зв'язку з посвідченням цього спадкоємного договору, накладена заборона відчуження зазначене в договорі вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою: м.Нікополь, пр.Трубників, буд.13, до припинення або розірвання спадкового договору, реєстраційний № 1643780 (а.с.4-6, 35-36).
Згідно п.6 Договору, відповідач зобовязався: у випадку смерті відчужувача, поховати на цвинтарі м.Нікополя та встановити надгробок.
В судовому засіданні позивачка підтвердила, що спадковий договір підписувала добровільно. Однак, в силу тяжких для неї умов, в зв»язку з тим, що важко переживала смерть свого чоловіка (а.с.58-59), в суть договору не вникала, довірившись своєму синові, який запевнив її, що в договорі прописано всі істотні умови по її утриманню, лікуванню, оплаті комунальних послуг тощо. Крім того, умови її життя змінилися настільки, що, якби вона за спадковим договором могла це передбачити, не уклала б договір або уклала б його на інших умовах. Пенсія її незначна, її недостатньо для придбання продуктів харчування, одягу, ліків, оплати комунальних платежів і проведення медичного обстеження. Вона має проблеми зі здоров'ям, погано пересувається та потребує сторонньої допомоги, так як у неї проблеми із зором. В листопаді 2014 року позивачка потрапила до міської лікарні № 4 з діагнозом: синдром вертебробазилярної артеріальної системи на тлі ГБ ІІІ ст., патології МАГ, загального і церебрального атеросклерозу. 18.11.2015 року у позивачки виявили онкологію, в зв»язку з чим їй була проведена операція по видаленню пухлини в сігмовидній кишці та хіміотерапія у Х/О №2 КЗ «КОД» ДОР. 18.03.2015 року позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у «Нікопольській міський лікарні №1» ДОР» з діагнозом: незріла катаракта правого ока. Артифакія, вторинна катаракта лівого ока. Субатрофія зорових нервів обох очей. 04.05.2016 року та 31.10.2016 року позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у «Нікопольській міський лікарні №1» ДОР» з діагнозом: субатрофія зорових нервів обох очей. Артифакія обох очей. Вторинна катаракта лівого ока, що підтверджується витягом з медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення № 421, № 1092. 05.04.2017 року вона в черговий раз перебувала на стаціонарному лікуванні в «Нікопольській міський лікарні №1» ДОР» з діагнозом: субатрофія зорових нервів обох очей. Артифакія обох очей. Вторинна катаракта лівого ока. ВМД обох очей, суха форма (а.с.8-12, 51-57). Відповідач допомоги позивачці н6е надає. Позивачка зверталась до відповідача із проханням про допомогу, але він їй відмовив. Позивачці вкрай потрібна допомога по утриманню, забезпеченню ліками, доглядом, продуктами харчування, допомоги в оплаті витрат, пов'язаних з обслуговуванням і утриманням її квартири. Однак, останні роки відповідач до позивачки навіть не навідується, не дзвонить, ніякої допомоги не надає.
Свідки, допитані в судовому засіданні, також підтвердили викладене в позові.
Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона подруга доньки позивачки та сестри відповідача. Добре знає сім»ю своєї подруги, буває в гостях у позивачки. Відповідач з позивачкою не проживає. І під час її візитів, в позивачки його ніколи не бачила. Знає від подруги та позивачки, що відповідач ніяк не допомагає матері, ніяких ліків чи продуктів не купує. Взагалі не спілкується з позивачкою. Позивачка перенесла онкологію, тяжко хворіє, постійно лікується в лікарнях. А відповідач не те, що не навідує матір, а навіть не дзвонить до неї. Позивачка після смерті чоловіка в страшному психологічному стані, постійно плаче і хворіє.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона подруга позивачки. Їх чоловіки разом працювали. Вона добре знає сім»ю позивачки, буває в неї вдома. При ній відповідач не лише нічого не приносив позивачці, а навіть не приходив і не дзвонив до неї. Раніше відповідач хоч купував матері щось на ті гроші, що вона йому давала. А зараз позивачка не має можливості давати відповідачеві гроші, то він до неї й не приходить і не дзвонить. Він навіть онуку не дає бачити своїй матері, вимагає грошей за це. Позивачкою опікується лише її донька, яка проживає в м.Дніпрі і через поганий стан матері, вимушена частіше приїздити в Нікополь, щоб доглядати за нею. З чоловіком позивачка жила душа в душу. Тому до цих пір не може пережити його смерть і змиритись з цим. Постійно плаче. Зараз позивачка потребує постійного стороннього догляду, а відповідач навіть телефонну трубку не бере.
Відповідно до ч.1, 2 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Спадковий договір є інститутом договірного, а не спадкового права, тому до правовідносин, які виникли з договорів, застосовуються, в тому числі, загальні положення про договір.
Відповідно до ст.626 ЦК України, спадковий договір є двостороннім, відплатним та консенсуальним договором.
Частиною 1 ст.233 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним, незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.
Зі змісту спадкового договору від 23 вересня 2011 року вбачається, що відповідач розпорядження відчужувача має виконувати лише після її смерті, за життя відчужувача за спадковим договором ніяких дій майнового чи немайнового характеру вчиняти не зобовязаний, розпорядження набувачу в спадковому договорі, які він мав би виконувати за життя відчужувача зазначено не було.
За таких обставин, суд робить висновок, що сторони по справі дійсно уклали спадковий договір від 23 вересня 2011 року під впливом тяжкої для позивачки обставини та на вкрай невигідних для неї умовах, чим скористався відповідач.
Тому суд вважає доцільним визнати недійсним спадковий договір, укладений 23 вересня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, а також скасувати заборону щодо відчуження нерухомого майна, задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача.
При визнанні недійсним спадкового договору, суд не застосовує наслідки, передбачені ч.2 ст.233 ЦК України, оскільки таких вимог позивачка не предявляла.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 640, 00 грн.
Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Визнати спадковий договір від 23.09.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний № 1387 - недійсним.
Зняти заборону відчуження вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр.Трубників, буд.№ 13.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_8