АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1538/18 Справа № 191/234/17 Головуючий у 1 й інстанції - Матіяш С.К. Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Синельниківського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 7 листопада 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Альфа-Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., Синельниківський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровський області, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 08 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 18341) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № SМЕ0001416 від 27 червня 2007 року за період з 01 листопада 2013 року по 07 вересня 2016 року в розмірі 54 715,30 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 44 290,18 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10 425,12 доларів США.

Крім того, в той же день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 18357) про звернення стягнення на нежиле приміщення загальною площею 202,2 кв.м., ще знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 10 (предмет іпотеки), яке на підставі договору іпотеки № SМЕ0001416 від 27 червня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., за реєстровим номером № 3172 було передано в іпотеку в забезпечення зобов'язань за кредитним договором № SМЕ0001416 від 27 червня 2007 року.

Позивачка вважала, що зазначені виконавчі написи вчинені з грубими порушенням вимог законодавства і не можуть бути виконані, оскільки не отримувала від ПАТ "Альфа-Банк"письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Вважала, що стягувач пропустив трирічний строк на звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки таке право у ПАТ "Альфа-Банк"виникло в 2009 році та взагалі не має права на вчинення виконавчого напису нотаріусом у зв'язку наявністю рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором. Окрім того, зазначала про те, що у виконавчих написах, вчинених нотаріусом 08 жовтня 2016 року, допущено механічну описку при встановленні сум заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, що в свою чергу свідчить про відсутність документів щодо безспірності сум заборгованості.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню: виконавчий напис № 18341, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 08 жовтня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості по кредитному договору № SМЕ0001416 від 27 червня 2007 року за період з 1 листопада 2013 року по 7 вересня 2016 року в розмірі 54 715,30 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 44 290,18 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10 425,12 доларів США; виконавчий напис № 18357, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 08 жовтня 2016 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, загальною площею 202,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Синельниківського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також скаржник зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, ПАТ "Альфа-Банк" просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 27 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк", яке є правонаступником закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № SМЕ0001416, за умовами якого останній було надано кредит у сумі 55 250 доларів США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних для придбання нерухомого майна з метою його подальшого використання у підприємницькій діяльності, з дією до повного виконання обов'язків позичальником за цим договором, у тому числі погашення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, сплатою пені (штрафних санкцій) (т.1 а.с.146-148).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 27 червня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Альфа-Банк" було укладено іпотечний договір № SМЕ0001416/1, за умовами п.3.1 якого в іпотеку передано нерухоме майно - нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, буд. 10. Сторонами за домовленістю погоджено оцінку іпотеки у сумі 48 750 доларів США, що за погодженим сторонами курсом еквівалентно 24 6187 грн. 50 коп. (т.1 а.с.11-14).

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом до неї та ОСОБА_5, її поручителя, про стягнення заборгованості. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 16 грудня 2014 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 354 011 грн. 41 коп., по процентах в сумі 45 584 грн. 62 коп., по пені в сумі 360 000 грн.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 639233, встановлено, що ОСОБА_5, яка є солідарним боржником у кредитному зобов'язанні ОСОБА_2, померла 09 червня 2015 року, (т.1 а.с.117).

З матеріалів цивільної справи № 3913/13ц, витребуваної з архіву Синельниківського міськрайонного суду, що була оглянута в ході розгляду справи, слідує, що за заявою представника ПАТ "Альфа-Банк" Черкавського Ю.С. від 03 липня 2017 року, на адресу ПАТ "Альфа-Банк" 05 липня 2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області направлено копію рішення суду від 16 квітня 2014 року та чотири виконавчі листи в зазначеній цивільній справі (т.2 а.с.38-40), які стягувачем до виконання не пред'явлено, як зазначено про це сторонами.

25 серпня 2016 року, 30 серпня 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" направлено цінним листом та рекомендованим відправленням відповідно, поштовим відділенням зв'язку "Укрпошта" на адресу боржника ОСОБА_2 повідомлення про усунення порушень, згідно якого банк, в разі добровільного невиконання останнього, розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (нежиле приміщення, загальною площею 202,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) відповідно до Закону України "Про іпотеку", шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса (т.1 а.с.42-47).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимоги суд першої інстанції виходив з того, що здійснення виконавчих написів відбулося без порушення чинного законодавства та у відповідності до умов договору на підставі наданих документів.

Також, суд дійшов висновку, що на момент вчинення нотаріусом виконавчих написів, боржник ОСОБА_2 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, а справа за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості була розглянута судом з ухваленням судового рішення, яке набрало законної сили, але яке не звернуто стягувачем до виконання, спір в суді з приводу заборгованості ОСОБА_2 станом на 08 жовтня 2016 року, а також на день постановлення оскаржуваного судового рішення, відсутній.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушення норм матеріального та процесуального права.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документів в порядку, встановленому договором (ст. 18 ЦК України).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат", підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

Зі справи убачається, що для вчинення виконавчих написів приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В.А.було надано пакет документів, серед яких, зокрема: оригінал кредитного договору, виписки по особовим рахункам, розрахунок заборгованості, заяви про вчинення виконавчих написів, вимога про усунення порушень та реєстр поштових відправлень на підтвердження направлення вимоги позичальнику.

Колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про безспірність заборгованості боржника є необґрунтованим, оскільки спростовується матеріалами справи.

З матеріалів справи убачається, що на момент вчинення виконавчих написів нотаріуса від 08 жовтня 2016 року існувало судове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року, яке набрало чинності - 16.12.2014 року, яким стягнуто заборгованість з відповідача на користь позивача, станом на 18.02.2013 року у загальному розмірі 759 596,03 грн. та яка складається: з заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 354 011,41 грн., процентів за користування кредитом - 45 584, 62 грн., пені - 360 000,00 грн. На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчі листи, які однак до виконання не були пред»явлені.

Тобто, рішенням суду було стягнуто тіло кредиту та інші платежі станом на 18.02.2013 року. Однак, звертаючись до нотаріуса з питання вчинення виконавчих написів, позивач зазначаючи суму заборгованості, також зазначає складовою боргу - тіло кредиту, яке фактично стягнуто за рішенням суду від 16 квітня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, яка містить матеріали проваджень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. щодо вчинення оскаржуваних виконавчих написів від 08 жовтня 2016 року (т.1.а.с.143-250, ч.2 а.с.1-76), відсутні, як копія судового рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року, яке набрало чинності - 16.12.2014 року так і будь-яка інформація щодо нього.

Таким чином, оскаржувані виконавчі написи були вчинені нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, вчинені в порушення вимог Закону України "Про нотаріат", тобто без документів, які свідчать про безспірність суми заборгованості і зазначене доводиться матеріалам справи.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що вимогу про досудове врегулювання спору позивач направив відповідачу 18 серпня 2011 року і зазначене також встановлено судовим рішенням від 16 квітня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що у оспорюваних виконавчих написах різняться суми заборгованості - підлягають відхиленню, оскільки, колегія суддів вважає, що у даному випадку має місце арифметична помилка нотаріуса при обрахуванні загальної суми.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, визнавши виконавчий напис № 18341, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 08 жовтня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості по кредитному договору № SМЕ0001416 від 27 червня 2007 року за період з 01 листопада 2013 року по 07 вересня 2016 року в розмірі 54 715,30 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 44 290,18 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10 425,12 доларів США та виконавчий напис № 18357, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 08 жовтня 2016 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, загальною площею 202,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. 147, п.3 розділом XII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року- скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 18341, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 08 жовтня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості по кредитному договору № SМЕ0001416 від 27 червня 2007 року за період з 01 листопада 2013 року по 07 вересня 2016 року в розмірі 54 715,30 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 44 290,18 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10 425,12 доларів США;

Визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 18357, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 08 жовтня 2016 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, загальною площею 202,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2018 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

Т.П. Красвітна