АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1274/17 22-ц/774/249/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 171/1274/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Апостолівська міська рада

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року, яка постановлена суддею Кодрян Л.І. у місті Апостолове, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Апостолівської міської ради про встановлення належності особі документа.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року позивачу відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою, з підстави, передбаченої п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали), у зв'язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції і передачу справи до суду для продовження її розгляду. Вважає, що позов підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, оскільки його подано з метою захисту прав та інтересів позивача. Також позивач зауважує на тому, що в даному випадку нею не оскаржуються дії суб'єкта владних повноважень.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які підтримати доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства.

Проте, погодитися з таким висновком колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

2) виключено;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

2. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

3. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

4. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України, в редакції 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3 Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Крім того, у відповідності до роз'яснень, наведених Пленумом Вищого адміністративного суду України в п. 3 Постанови «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20 травня 2013 року, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач має на меті встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, при цьому звернулась з позовною заявою до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства, що передбачено вимогами ст. ст. 4,15 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) та ст. 19 ЦПК України, в редакції 2017 року.

При цьому, до органів реєстрації актів цивільного стану позивач не зверталась, та відмови виправити чи змінити запис, не отримувала. Така відмова, відповідно до вимог п.7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, могла бути оскаржена до суду першої інстанції в порядку КАС України, оскільки вона є наслідком адміністративно-правових відносин.

У даному випадку відповідач не виступає у статусі суб'єкта владних повноважень, оскільки не виконує владних управлінських функцій і не наділений можливістю владно керувати поведінкою особи, з якою вони перебувають у спірних відносинах.

Відмови органу реєстрації актів цивільного стану виправити чи змінити запис у правоустановчому документі, що належить позивачеві, матеріали позовної заяви не містять.

Отже, цей спір не є публічно - правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), як зазначено у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали), а тому встановлена ст. 17 КАС України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) юрисдикція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Однак, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не дослідив предмету та підстав заявленого позову, які вказують на те, що виниклі між сторонами правовідносини, не носять публічно-правовий характер, дійшовши передчасного висновку про наявність між сторонами публічно-правового спору.

Отже, висновки суду першої інстанції, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, є помилковими.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає задоволенню, а постановлена судом ухвала - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі в порядку ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,379,382 ЦПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 рокускасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради про встановлення належності особі документанаправити до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: