КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/60/18
Провадження №2/319/103/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальований В.О.,
при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,
за відсутності учасників справи, розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення ( а.с.39, 47).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи ( п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України) судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. ( а.с.48).
У звязку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
31 жовтня 2011 року ОСОБА_1 , підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі- Умови) у ПриватБанку, став клієнтом ПАТ "КБ"ПриватБанк" та отримав платіжну карту "Універсальна. 55 днів пільгового періоду", відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит в розмірі 500.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с.2-3, 6,7 ).
Згідно з наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пільговий період становить до 55 днів ( пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка на місяць становить 2,5%, обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованності = пеня (1)+пеня(2), де пеня (1) =(базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; штраф за порушення строків платежів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми позову; комісія за моніторинг неактивної карти в розмірі залишку коштів на картковому рахунку, але не більше 10 гривень на місяць; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування базова процентна ставка по кредитному ліміту ( а.с.7 ).
Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком ( а.с.22 зворотній бік)
При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи банку", які викладені на банківському сайті , згідно яких обслуговується відповідач.
Своєю заявою від 31 жовтня 2011 року відповідч підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ"КБ"ПриватБанк", які були надані йому під час підписання анкети-заяви для ознайомлення в письмовій формі. ( а.с.6).
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України - якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.
Відповідно до ст.ст.526,1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( а.с.26 зворотній бік).
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобов"язань за договором, на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п.1.1.2.7 Умов) ( а.с.26 зворотній бік).
Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ( а.с.27).
Свої зобов"язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти відповідачу, а останній отримав вказані кошти. Як вбачається з представленого розрахунку, ОСОБА_1 користувався коштами ПАТ КБ «Приватбанк» та здійснював виплати за їх користування, проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобовязань належним чином не виконував.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання.
Враховуючи отримання відповідачем кредитної картки, проведення з нею операцій, нездійснення щомісячних платежів в обумовленому сторонами розмірі, залишок кредиту в розмірі 267грн.59коп., ця сума підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальниика процентів від суми позики в розмірі , що передбачено договором.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.598, 599 ЦК України, зобов"язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов"язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Згідно п.1.1.7.12 Умов , договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автомотично лонгується на той самий період ( а.с.19).
В матеріалах справи відсутня заява відповідача, якою він інформує банк про припинення дії договору, заперечень стосовно вимог позивача відповідач на час розгляду справи не надав.
Вирішуючи питання про стягнення 8116 грн.08коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд виходить з наступного.
Як було зазначено судом, відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів на рік, становить 2,5% тобто 30% річних. Базова % ставка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік.
Враховуючи наведені положення статті 1054 ЦК України та Умов, вимога про стягнення нарахованих процентів є правомірною.
Проте суд не погоджується з розміром нарахованих процентів.
Позивач в розрахунку заборгованості зазначає, що розмір процентів було змінено Банком в односторонньому порядку. Так з 01.09.2014 року щомісячна процентна ставка становить 2,9% (34,80% річних), з 01.04.2015 3,6% (43.20% річних).
Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов правом Банку є проводити зміни Тарифів, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням зміни розміру наданого раніше Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору ( а.с.13 зворотній бік).
За п. 1.1.3.1.9 Умов обовязком Банку є не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним в Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків та про здійснені за минулий місяць операції по Картрахункам.
В заяві такий спосіб надання виписки не зазначений.
Як роз"яснено у абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання про правомірність підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку визначеному частиною 6 статті 1056-1 ЦК України.
Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Також відповідно до ст. 1056-1 ЦК України «процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:
1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;
2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;
3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.
У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки».
Відповідно до позиції Верховного суду України , викладеній в постанові №6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року, у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.
Враховуючи відсутність в договорі про надання банківських послуг, укладеному між сторонами, періодичності перегляду процентної ставки, порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, максимального розміру збільшення процентної ставки, суд дійшов до висновку, що процентна ставка за кредитом є саме фіксованою та вважає нікчемними положення договору про право кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку.
Тому суд дійшов до висновку про стягнення процентів, виходячи з базової ставки в розмірі 2,5 відсотків щомісячно.
Також суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів щодо зміни процентної ставки (наказів, інших рішень органів управління, уповноважених на встановлення процентної ставки, тощо) та належного повідомлення відповідача про зміну процентної ставки.
За розрахунком суду, розмір відсотків, що підлягає стягненню, становить 169,91 грн. При розрахунку судом враховано, що з моменту виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором в розмірі 267,59 грн. (31.10.2015) станом на дату проведення розрахунку заборгованості ( 30.11.2017) кількість днів невиконання взятих зобов"язань становить 762 дн., тобто 25,4 міс. (762/30=25,4). Подальший розрахунок процентів, що підлягають стягненню здійснений за період з 31 жовтня 2015 року по 30 листопада 2017 року за відсотковою ставкою саме 2,5% щомісячних та становить 169,91 грн. (сума заборгованості 267,59*2,5%щомісячних*25,4міс).
Що стосується стягнення пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків за користування кредитом в сумі 2800,00грн., суд виходить з наступного.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав, або в заміні невиконання обов"язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов"язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов"язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Як вбачається з розрахунку заборгованості пеня вперше була нарахована 31 серпня 2015 року і з наростаючим підсумком до листопада 2017 року загальна сума пені склала 2800,00 грн. До суду з позовом про стягнення пені банк звернувся 17 січня 2018 року.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.
Отже, суд відмовляє у вимогах про стягнення пені, як різновиду неустойки у звязку з їх необґрунтованістю та невідповідністю вимогам ст. 61 Конституції України (подвійна відповідальність за одне й те саме порушення).
Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.
Згідно умов укладеного між сторонами договору в разі порушення умов договору передбачено сплату штрафу за порушення строків платежів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми позову.
Тобто вимога про стягнення штрафу з урахуванням наведених положень ст. 539 ЦК України є обґрунтованою.
З урахуванням визначених судом сум заборгованості за кредитом та відсотками, стягненню підлягає штраф у розмірі 500 грн., а також штраф у розмірі 5% від суми заборгованості (тіло кредиту та відсотки ), встановленої судом 437,50 (267,59+169,91) грн., що складає 21,87 грн.
Таким чином, стягненню з відповідача підлягають наступні суми по кредиту:
- 267,69 грн. - заборгованості за кредитом;
- 169,91 грн. - відсотків за користування кредитом;
- 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина),
- 21,87 грн. - штрафу (процентна складова), а всього 959,47 грн.
Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь ПАТ"КБ"ПриватБанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 30 листопада 2017 року у розмірі 959,47 грн.
Як роз"яснено в абз 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом «Про судовий збір»).
Згідно роз"яснень, що містяться у п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Оскільки позовні вимоги ПАТ"КБ"ПриватБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені частково , тому суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 137,44 грн.
Керуючись ст.ст.526,530,625,1054 ЦК України, ст.ст. 12,76,77,81,83,141,211,223,247,258, 259, 265,268,273,279, 280-283 ЦПК України суд,
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О.Мальований