Справа № 184/434/18
Номер провадження 2-о/184/30/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

за участю: заявника - ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

19.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на наступні обставини.

Заявник є рідним сином ОСОБА_4, померлої 02.08.2017 року. Заповіту після своєї смерті померла не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру № 36 в житловому будинку № 14 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області. 12.03.2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак постановою приватний нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що заявником не доведено факт сумісного проживання з померлою.

Факт родинних відносин потрібен ОСОБА_1 для прийняття спадщини, а тому заявник був змушений звернутися до суду з заявою, у якій просить встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини зі своєю матір'ю.

Заявник у судовому засіданні надав показання, що дійсно він з 2014 року по день смерті ОСОБА_4 проживав з нею за адресою АДРЕСА_1, був пов'язаний з нею побутом та веденням спільного господарства. Зазначене підтверджується тим, що він постійно проживав у неї, наглядав та піклувався про свою матір, купував харчі, виконував роботи по дому, оскільки вона вже була похилого віку мала захворювання та погано пересувалась, а тому потребувала сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надав показання, що дійсно він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та є сусідом померлої 02.08.2017 року ОСОБА_4. За час проживання за вказаною адресою з 2014 року по день смерті ОСОБА_4 бачив, що заявник постійно проживав з померлою, вів з нею спільне господарство та доглядав за нею.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надала показання, що дійсно вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та є сусідкою померлої 02.08.2017 року ОСОБА_4. З 2014 року вона була очевидцем того як заявник доглядав за померлою, купував їжу, разом робили заготовки на зиму та оскільки ОСОБА_4 вже була жінкою похилого віку та потребувала нагляду, заявник проживав разом з нею.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду були повідомлені належним чином, але через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 02.08.2017 року у м.Покров Дніпропетровської області померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 769062.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру № 36 в житловому будинку № 14 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області, яка належала померлій на праві власності: 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на житло № 5752 від 23.12.1994 року, та 1/2 частина вказаної квартири успадкована після смерті свого чоловіка - ОСОБА_8, померлого 20.04.1995 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.1995 року, виданого державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, спадкова справа №233, зареєстровано в реєстрі під № 2-2647.

Заявник є рідним сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-КИ № 671241.

12.03.2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак постановою від 12.03.2018 року приватний нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що заявником не доведено факт сумісного проживання з померлою за однією адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

На даний час заявник має право на спадщину яка залишилась після смерті його матері.

Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є заінтересовані особи (ОСОБА_2 та ОСОБА_3), які є рідними доньками померлого брата заявника - ОСОБА_10. Заяв про прийняття спадщини за законом від заінтересованих осіб та інших спадкоємців, які б мали право на її отримання, до нотаріусу не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини.

Заявник посилається на те, що останні роки свого життя його матір страждала різними хронічними захворюваннями, у тому числі серцевими, у неї був поганий зір, внаслідок варикозного захворювання ніжних кінцівок вона важко пересувалася по квартирі і не виходила з дому, а тому з 2014 року заявник разом з матірю почали проживати удвох та вести спільне господарство.

Зазначене узгоджується з показаннями свідків та відомостями з акту від 23.03.2018 року, згідно якого зі слів сусідів за адресою АДРЕСА_2 з 2014 року без реєстрації проживав заявник та вів з померлою спільне господарство.

З заяв заінтересованих осіб вбачається, що заявник з 2014 року проживав разом з померлою ОСОБА_4 і її квартирі та доглядав її до смерті.

Крім того у заявах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що не заперечують проти задоволення заяви та встановлення вищевказаного факту, встановлення якого необхідно заявнику для вирішення питання отримання спадку.

Системно оцінивши надані заявником докази, заяви заінтересованих осіб та враховуючи показання свідків суд вважає, що на момент смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої 02.08.2017 року, заявник дійсно на час смерті постійно проживав спільно з померлою.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт спільного проживання знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

Крім того суд враховує, що встановити вище визначений факт іншим шляхом окрім судового порядку можливості не має, в свою чергу встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою 02.08.2017 року ОСОБА_4 матір'ю необхідно заявнику для оформлення спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 76, 77, 81, 263-265, 272, 293-294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлою 02.08.2017 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 03.04.2018 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_11