П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Київ

Справа № 761/41221/16-ц

Провадження: № 22-ц/824/1073/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, поданої від її імені та в іі інтересах адвокатом ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Волошина В.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Зазначає, що вона є власником автомобіля НОМЕР_1. 31 січня 2016 року приблизно о 08:45 год по вул. І.Проскури в смт. Іванків Київської області, мала місце ДТП за участі автомобілів: НОМЕР_2, яким керував її чоловік, та Lexus GX 470, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 Постановою Іванківського районного суду Київської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні ДТП. В результаті ДТП належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до Звіту № 77/09/16 від 20 вересня 2016 року матеріальний збиток завданий їй в результаті пошкодження автомобіля складає 27859,49 грн. В позасудовому порядку відповідачка відмовляється відшкодувати матеріальну шкоду, зазначаючи, що її цивільна відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Скайд», проте при зверненні до зазначеної страхової компанії, позивачка виявила, що страхова компанія фактично припинила свою діяльність. З урахуванням викладеного ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму коштів за завдану матеріальну шкоду в розмірі 27859,49 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 800,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 27859,49 грн.; 700,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження; судовий збір у розмірі 551,20 грн.; 2756,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_1 шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд не надав належної оцінки тому, що її цивільно-правова відповідальність була застрахована на умовах договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Скайд», яке не перебуває у стані припинення, та не застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, згідно якої покладення обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування суперечить меті страхування цивільно-правової відповідальності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Згідно опублікованого в газеті «Голос України» повідомлення Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», цивільні справи, які перебували провадженні Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями новоутвореного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року прийнято справу за позовом ОСОБА_3 до свого провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є власником автомобіля НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 12).

31 січня 2016 року о 08:45 год. по вул. І.Проскури в смт. Іванків Київської області, мала місце ДТП за участі автомобілів: НОМЕР_2, яким керував чоловік ОСОБА_3, та Lexus GX 470 д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні ДТП (т. 1, а.с. 16).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на умовах договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Скайд».

В результаті ДТП належний ОСОБА_3 автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту № 77/09/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 20 вересня 2016 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_5, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_2 в результаті пошкодження в ДТП складає 27859,49 грн. (т. 1, а.с. 26-39).

За складання вказаного Звіту ОСОБА_3 було сплачено 800,00 грн.

Установивши, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні ДТП, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та стягнув з ОСОБА_1 на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 27859,49 грн. та 700,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, викладену у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, згідно якої у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Суд першої інстанції зазначене не врахував, у зв'язку з чим припустився помилки при вирішенні спору.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на умовах договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Скайд». Страховий ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану майну потерпілої особи, становить 50 000 грн. (т.2, а.с.39).

ПрАТ «СК «Скайд» в установленому законом порядку банкрутом не визнане, у стані припинення не перебуває, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2, а.с.33-34.35-38).

Відповідно листа МТСБ від 06.09.2016 ПАТ &qu:.;СК &qute;Скайд&quju; 31.05.2016 року втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та відповідно до Закону України &qut;;Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&q?дн; припинило членство в МТСБУ. В той же час, позивачу було роз'яснено, що страховик, членство якого в МТСБУ припинено або ліцензія якого анульована, позбавляється права на провадження обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак не звільняється від обов'язку виконання укладених договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( п.п. 52.4, 52.5 ст.52 Закону) (т.1, а.с.23- 24)

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В ході судового розгляду відповідач неодноразово наголошував на тому, що є неналежним відповідачем у даній справі, однак позивач із клопотанням про заміну відповідача в процесі розгляду справи не звертався.

За таких обставин, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню та повинен був відмовити у задоволенні позову з підстав пред'явлення його до неналежного відповідача.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, з ОСОБА_1

Таким чином, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, поданої від її імені та в іі інтересах адвокатом ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль