Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2018 Справа №607/13661/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Садівночого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги про повернення незаконно виплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4 та Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги про повернення незаконно виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що він є членом садівничого товариства, яке зареєстроване у 1982 році з метою створення колективного саду для додаткового задоволення потреб робочих та службовців в плодах, ягодах, організації відпочинку. Вважає, що садівничим товариством незаконно виплачується заробітна плата відповідачу ОСОБА_4, який є головою товариства, оскільки, п.29 статуту товариства визначено, що правління товариства виконує свої обовязки на громадських засадах, а відповідно нарахування та виплата йому заробітної плати є незаконним та порушує права членів товариства, оскільки бюджет товариства формується за рахунок членських внесків його членів в тому числі і його. Позивач просить захистити порушене право шляхом визнання незаконним нарахування та виплати заробітної плати голові Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділеня Львівської залізної дороги ОСОБА_4, зобовязати ОСОБА_4 повернути Садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділеня Львівської залізної дороги кошти в розмірі виплаченої заробітної плати на посаді голови товариства. Відповідач ОСОБА_4 13.08.2018 року подав відзив на позов, в якому виклав заперечення проти позову. Зокрема зазначив, що з обгрунтуванням позову не погоджується, вважає, що виконує трудові функції, перелік, яких визначений загальними зборами товариства та перебуває у трудових відносинах з товариством. Також зазначив, що чинним законодавством визначено право на винагороду за працю, а підпунктом «ж» п.27 статуту товариства передбачено, що загальні збори встановлюють кількість найманих працівників та посадових осіб і розмір їх заробітної плати. Окрім цього, зазначив, що позивач ОСОБА_3 не виконує обовязок щодо сплати членських внесків, який встановлений підпунктом «в» пункту 16 Статуту товариства, а тому вважає, що його право не порушене. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Відповідач ОСОБА_5 товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги 13.08.2018 року подало відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову. В обгрунтування зазначає, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з товариством, виконує трудові функції, перелік цих яких визначений загальними зборами товариства, та товариство на законних підставах виплачує йому заробітну плату. Також, зазначив, що позивач ОСОБА_3 не вказав, яке його право порушило садівниче товариство та зазначив, що ОСОБА_3 не виконує обовязок щодо сплати внесків, який встановлений підпунктом «в» пункту 16 Статуту. Тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача понесені товариством витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Позивач ОСОБА_3 подав відповідь на відзив в якій виклав свої заперечення проти агументів відповідачів і зазначив, що питання винагороди за виконання функціональних обовязків голови та членів організації має бути обумовлено в статуті чи іншому документі, що відповідачі не надали доказів про укладення між ними трудового договору, чинним законодавством Ураїни не заборонено виконання головою правління громадської організації покладених на нього обовязків на добровільних засадах. В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та зазначив, що на момент зверненя в суд з позовною заявою позивач ОСОБА_3 був членом товариства, що нарахування коштів суперечить п.29 статуту товариства, оскільки керівник товариства повинен працювати на громадських засадах, трудові відносини між товариством та керівником відсутні. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечив і пояснив, що голова товариства отримує заробітну плату на підставі рішення загальних зборів членів товариства. Вважає, що права позивача не порушені, крім того ОСОБА_5 товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги заперечує, щодо повернення йому головою товариства коштів виплачених як заробітну плату. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Відповідно до витягу з Єиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги є громадською організацією, яка зареєстрована 13.08.1982 року, дата внесення запису 12.12.2007 року, номер запису 1 646 120 НОМЕР_1, місцезнаходження 46023, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул.Київська-Генерала ОСОБА_6, буд.9, керівник організації ОСОБА_4.

Статут садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги, зареєстрований рішенням виконкому ради народних депутатів №570 від 13 серпня 1982 року.

ОСОБА_5 товариством робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги «Ювілейне» 01.02.2009 року ОСОБА_3 видано членський квиток № 151 на підставі рішення загальних зборів ( протокол№ 5 від 01.02.2009 року).

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_5 товариством робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги від 11.08.2018 року № 04 заборгованість позивача ОСОБА_3 по сплаті членських внесків станом на 14 серпня 2018 року становить 120 грн 00 коп за 2017 рік та 80 грн.00 коп. за 8 місяців 2018 року.

З довідки виданої ОСОБА_5 товариством робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги від 29.08.2018 №05 вбачається, що ОСОБА_4 нараховано та виплачено за 2016-2018 роки 22100 грн.00 коп. заробітної плати.

Загальними зборами членів Садівничого товариства робітників та службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги прийнято рішення про виключення з членів садівничого товариства ОСОБА_3, що підтверджується протоколом №14 від 16.09.2018 року.

Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг від 17.10.2018 № 0.184-40975/0/15-18 з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» з інформацією щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_4.

Відповідно до статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Частина друга статті 3 КЗпП України передбачає можливість установлення особливостей праці, тобто особливостей правового регулювання певних трудових відносин, надаючи окремим підприємствам, установам, організаціям право регулювати трудові відносини їхніми статутами, положеннями.

Відповідно до пп «ж» п.27 Статуту садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги, загальні збори встановлюють кількість найманих працівників та посадових осіб і розмір їх заробітної плати.

Згідно п.п. 28, 29 Статуту для управління справами садового товариства в період між загальними зборами обирається правління товариства, яке діє на основі статуту і рішень загальних зборів. Кількість членів правління не може бути менше 5 осіб. Правління товариства обирає із свого складу: голову, заступника голови, секретаря, казначея. Правляння виконує свої обовязки на громадських засадах.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується витягом з Єиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5 товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги обрало ОСОБА_4 керівником товариства.

Голова садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської Залізної дороги - ОСОБА_4, як обраний на загальних зборах Товариства голова правління Товариства, виконує наступні функції: організовує роботу правління; видає накази й дає розпорядження, обовязкові для виконання всіма працівниками товариства; діє без доручення від імені Товариства відповідно до рішень загальних зборів і правління обєднання; розпоряджається коштами Товариства згідно із затвердженим кошторисом; підписує від імені Товариства всі договори, укладені в межах компетенції Товариства чи правління; підписує статистичну, фінансову й податкову звітність Товариства; підписує всі платіжно-розрахункові документи Товариства; підписує від імені Товариства позовні заяви до суду. Розмір матеріального й іншого заохочення (заробітної плати) голови прийнято на загальних зборах товариства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про органи самоорганізації населення», члени органу самоорганізації населення виконують свої обов'язки на громадських засадах. За рішенням зборів (конференції) жителів за місцем проживання керівник і секретар цього органу можуть працювати в ньому на постійній основі з оплатою їх праці за рахунок коштів, переданих органу самоорганізації населення.

Згідно з п. 3.2 рішення № 1-рп/2010 Конституційного суду України від 12.01.2010 року, підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) як вищого органу управління товариством.

Законом України «Про громадські організації» передбачено, що громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Пунктом 6 ст. 3 вказаного закону, передбачено, що доходи або майно (активи) громадського об'єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об'єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, всупереч ст. 81 ЦПК України позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачами будь-яких прав позивача, як фізичної особи члена товариства.

Також суд зауважує, що позивач ОСОБА_3 протягом 1017-2018 років не вносив членських внесків та був виключений з членів садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської Залізної дороги. Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридичних осіб представляють їхні керівники або члени виконавчого органу, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно з ст. 64 ЦПК повноваження представника юридичної особи посвідчується довіреністю юридичної особи.

Заявляючи позовні вимоги про повернення коштів товариству, позивач фактично звернувся за захистом інтересів юридичної особи - Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги, немаючи на те відповідних повноважень.

В ході розгляду справи позивач не довів наявності порушення його прав відповідачами та наявності підстав для захистуйого інтересів в судовому порядку прав в обраний ним спосіб.

Оцінивши всі докази у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу позивача ОСОБА_3 відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 товариством робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги, а також про невідповідність обраного способу захисту прав та субєкта зверненя за захистом цих прав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги про повернення незаконно виплаченої заробітної плати слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 44, 81, 82, 263, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Садівночого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізної дороги про повернення незаконно виплаченої заробітної плати відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 15 листопада 2018 року

Головуючий суддяОСОБА_7