Провадження № 4-с/727/4/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю представника заявника ОСОБА_1

за участю державного виконавця Тимирівського П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, де заінтересованою особою виступає Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, де заінтересованою особою виступає Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Вимоги скарги мотивує тим, що 04.10.2010 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці було видано виконавчий лист № 1-106 про конфіскацію в дохід держави всього належного їй на праві власності майна, за винятком житла, відповідно до якого було відкрито виконавче провадження.

Вказаний виконавчий документ було предявлено на виконання до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

В рамках виконавчого провадження 22.09.2016 року постановою старшого державного виконавця Тимирівського П.І. було призначено експерта ОСОБА_3 відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для визначення вартості майна боржника.

Заявниця вказує, що 14.12.2017 року її було ознайомлено з повідомленням про вартість майна, в тому числі з результатами проведення оцінки арештованого майна, зокрема звітом від 06.09.2017 року про оцінку майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0400 га, 1/2 частини житлового будинку загальною площею 84,80 кв.м., житловою площею 36,40 кв.м., що являє собою квартиру №1 у будинку за адресою провулок Старожучківський, будинок 1 у м. Чернівці та самовільної добудови до квартири №1 в даному будинку, які належать їй на праві власності, а також цього ж дня вона отримала копію вищевказаного звіту від 06.09.2017 року.

Заявниця стверджує, що вартість майна є завищеною та не відповідає ринковим цінам.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості та оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з обєктом оцінки.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ субєкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Згідно звіту про оцінку майна від 06.09.2017 року, здійсненого субєктом оціночної діяльності ОСОБА_3 вартість арештованого майна становить 439059 грн., однак відповідно до журналів та сайтів щодо оцінки нерухомого майна та земельних ділянок вартість становить орієнтовно 250000 350000 грн.

Заявниця вказує, що значне завищення вартості майна призведе до неможливості реалізації майна та затягування закриття виконавчого провадження.

На основі викладеного, заявниця просить скасувати звіт № 363 від 06.09.2017 року про оцінку майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0400 га, 1/2 частини житлового будинку загальною площею 84,80 кв.м., житловою площею 36,40 кв.м., що являє собою квартиру №1 у будинку за адресою: провулок Старожучківський, буд.1 у м. Чернівці та самовільної добудови до квартири №1 в даному будинку, які належать їй на праві власності; зобовязати державного виконавця винести постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для проведення та складання нового звіту про оцінку майна.

Представник заявниці в судовому засіданні вимоги скарги підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд її задовольнити. Вказала на те, що заявниця не була повідомлена про виїзд субєкта оціночної діяльності на обєкт. Відсутні будь-які відомості про присутність суб'єкта оціночної діяльності на місці належного заявниці майна. Вартість оцінки майна є завищеною, оскільки ними було укладено договір з субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експертний Знавець», який виходив на місце, все фотографував та відповідно до довідок якого вартість майна не перевищує 300000 грн. Зазначила, що державний виконавець повинен був забезпечити доступ експерта до обєкта оцінки та повідомити сторін виконавчого провадження, однак цього здійснено не було. Просила задовольнити вимоги скарги.

Старший державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав з підстав, зазначених в запереченнях, просив суд відмовити в її задоволенні. Вказав, що відповідно до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржуються виключно результати визначення вартості чи оцінки майна, та ні в якому разі дії чи бездіяльність державного виконавця. Заявниця повинна була оскаржувати вартість майна, оскільки державний виконавець лише призначив експерта ОСОБА_3 для визначення вартості майна боржника. Вказаний експерт мав відповідні сертифікати субєкта оціночної діяльності та мала право виконувати звіт про оцінку майна. Скасування цього звіту вважає безпідставним. Вказав, що йому не відомо, чи виїжджала ОСОБА_3 на місце розташування майна, однак їй було надано фотографії, які здійснені ним в 2016 році при проведенні опису та арешту майна. На даний час експерт ОСОБА_3 померла, тому внести будь-які зміни в звіт про оцінку майна не представляється можливим. Не заперечував того, що заявницю не повідомляли про час проведення оцінки та вихід експерта на місце розташування обєкта оцінки. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що квартира АДРЕСА_1 належить її рідній сестрі ОСОБА_2, однак в даній квартирі фактично проживає вона. Влітку 2017 року, в тому числі в серпні-вересні 2017 року ніякий експерт чи оцінювач до неї не приходив. Державному виконавцю було відомо, що ОСОБА_2 проживає по іншій адресі. В 2016 році приходив державний виконавець та описував майно.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги скарги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд приходить до висновків, щовимоги скарги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2010 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці було видано виконавчий лист № 1-106 про конфіскацію в дохід держави всього належного на праві власності ОСОБА_2 майна, за винятком житла.

Вказаний виконавчий документ було предявлено на виконання до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження 22.09.2016 року постановою старшого державного виконавця Тимирівського П.І. було призначено експерта ОСОБА_3 для визначення вартості майна боржника.

ОСОБА_2 14.12.2017 року ознайомилась з повідомленням про вартість майна та з результатами проведення оцінки арештованого майна, зокрема звітом від 06.09.2017 року про оцінку майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0400 га, 1/2 частини житлового будинку загальною площею 84,80 кв.м., житловою площею 36,40 кв.м., що являє собою квартиру №1 у будинку за адресою провулок Старожучківський, будинок 1 у м. Чернівці та самовільної добудови до квартири №1 в даному будинку, які належать ОСОБА_2 на праві власності, та цього ж дня отримала копію вищевказаного звіту від 06.09.2017 року.

Відповідно до звіту про оцінку майна № 363 від 06.09.2017 року (а.с.10-12), здійсненого субєктом оціночної діяльності ОСОБА_3 вартість арештованого майна становить 439059 грн. без ПДВ.

Згідно з вимогами п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у божника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658- ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Оцінка нерухомого майна має здійснюватись з урахуванням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440.

Статтею 2 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-14 в редакції від 16.01.2016 року (далі закон №2658-14) передбачено, що оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші правові норми щодо оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

В ч.6 ст. 9 Закону №2658-14 зазначається, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Законом визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Статтею 11 цього ж закону встановлено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону №2658-14 звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт № 1 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна (п. 1 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Відповідно п. 16 цього ж стандарту «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об'єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування. За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз'яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об'єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

В силу положень пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Стаття 56 стандарту встановлює вимоги до складання звіту про оцінку майна, відповідно до якої звіт повинен містити також письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд обєкта оцінки (в разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), а також інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та обєктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Визнання вартості майна боржника, оцінка майна боржника (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до суду в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до закону №2658-14. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі незгоди з оцінкою сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Суд вважає, що виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (порівняльного), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об'єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без його обстеження на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник.

Між тим належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки матеріали звіту не містять, в тому числі відсутні фотографії вказаного об'єкта оцінки, виконані безпосередньо субєктом оціночної діяльності на час проведення звіту.

При цьому, згідно пояснень державного виконавця в судовому засіданні - йому невідомо чи виїжджала експерт ОСОБА_3 на місце розташування спірного майна.

Суд, проаналізувавши зміст звіту, приходить до висновку, що проведення оцінки майна проводилося без огляду обєкта оцінки за місцем його знаходження, відповідно до вищенаведених вимог Національного стандарту, що могло вплинути на обґрунтованість розрахунку вартості обєктів.

Відповідно до довідок про вартість майна, виконаного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експертний знавець» на підставі договорів №2057-1/18 та №2057-2/18 від 14.02.2018 року, з виходом на місце розташування обєкта оцінки, вартість оцінки житлового будинку з відповідними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельної ділянки становить 299685 грн., що є значно меншою ніж зазначена у звіті про оцінку майна № 363 від 06.09.2017 року.

Крім того, як встановлено судом, на даний час внести коригування (зміни) в звіт про оцінку майна № 363 від 06.09.2017 року неможливо, оскільки субєкт оціночної діяльності ОСОБА_3 померла, що підтвердив в судовому засіданні державний виконавець, а заявниця ОСОБА_2 по суті бажає це здійснити, а тому, суд вважає, що права заявниці порушені.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ субєкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Відповідно до положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження, однак всупереч даних вимог державним виконавцем не було повідомлено заявницю ОСОБА_2 про час проведення оцінки та вихід субєкта оціночної діяльності ОСОБА_3 на місце розташування обєкта оцінки, що також призвело до порушення прав заявниці.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку що заявлені вимоги за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, де заінтересованою особою виступає Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 11, 20, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 3, 9, 11, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вимоги скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, де заінтересованою особою виступає Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області задовольнити.

Звіт №363 від 06.09.2017 року про оцінку майна, а саме: земельної ділянки пл.. 0,0400 га, 1/2 частини житлового будинку загальною площею 84,80 кв.м., житловою пл.. 36,40 кв.м., що являє собою квартиру №1 у будинку за адресою: провулок Старожучківський, буд.1 у м.Чернівці та самовільної добудови до квартири №1 в даному будинку, які належать на праві власності ОСОБА_2 - скасувати.

Зобовязати старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 винести постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для проведення та складання нового звіту про оцінку майна.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

З повним текстом ухвали суду учасники справи можуть ознайомитись 23 лютого 2018 року.

Суддя: