Справа № 199/8909/18
УХВАЛА

19.11.2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову, позивачка посилалася на те, що 18 травня 2017 року відповідач встановив на належний їй автомобіль газобалонне обладнання, в процесі експлуатації якого до березня 2018 року неодноразово виникали збої, для усунення яких позивачка неодноразово зверталася до відповідача. Ці недоліки усувалися, але через деякий час виникали знову.

13.03.2018 року під час експлуатації у належному ОСОБА_1 легковому автомобілі Ford «Focus» виникла пожежа, в результаті якої автомобіль було пошкоджено і його експлуатація стала неможливою.

Згідно Технічного висновку № 31/2018 дослідно-випробувальної лабораторії аварійно рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській та Висновку експерта Дніпропетровського НДІ судових експертиз № 1375-18 осередок пожежі знаходився у правій частині внутрішнього простору моторного відсіку автомобіля у місці розташування газового редуктора та встановлено, що найбільш вірогідною причиною пожежі - виникнення горіння внаслідок розгерметизації газової паливної системи автомобіля Ford «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску.

Спричинена майнова шкода, завдана власнику автомобіля Ford Focus 1.61, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження 13.03.2018 року, визначена Висновком експерта № 04/18 від 20 березня 2018 року, і становить 201334,10 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.07.1998 року, на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 15.03.2007 року, виданого виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, шляхом заборони її відчуження будь-яким способом.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв'язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Приймаючи до уваги, що ціна позову є значною - 301 334 грн. 10 коп., а невжиття заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, та зважаючи на те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру аправ на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження права власності обєктів нерухомого майна ОСОБА_2 належить квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_2, вважаю заяву в частині накладення заборони на нерухоме майно - задовольнити та накласти заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

В частині накладення арешту на нерухоме майно, вважаю, відмовити з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно взяти до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, і які не є учасниками справи. Зокрема, такий вид забезпечення позову як арешт майна передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб'єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб'єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції). Таким чином накладення арешту на вказане нерухоме майно позбавить власника можливості користуватися вказаним майном, що є порушенням його прав. Однак не накладення заборони саме на користування майном, жодним чином не вплине на виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди - накласти заборону на відчуження, реалізацію, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_2, яка на праві власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.07.1998 року, на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 15.03.2007 року, виданого виконавчим комітетом Дніпровської міської ради.

Ухвала набирає чинності з дня постановлення - 19.11.2018 року, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред'явлення ухвали до виконання три роки - до 19.11.2021 року.

Суддя: