Справа № 135/159/18
Провадження № 2-о/135/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

за участю секретаря Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Ладижин Вінницької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Друга тростянецька державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою, на обгрунтування якої повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно. Вона ж була його дружиною у період часу з 08.04.1990 року до 10.03.1993 року, а після розірвання шлюбу підтримувала відносини з ним та повністю знаходилася на його утримані. Він утримував її більше п'яти років, що передували дню його смерті, ця допомога була основним, постійним джерелом засобів до існування, адже вона є інвалідом 2 групи, а тому потребує сторонньої допомоги. Вона ж здійснювала його поховання. Факт перебування на утриманні у нині покійного ОСОБА_2 більше, ніж п'ять років до дня смерті останнього їй необхідно встановити з метою отримання права на спадкування за законом в п'яту чергу у відповідності до ч. 2 ст.1265 ЦК України. У зв'язку з чим вона просила встановити факт у період часу з 01.11.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримала повністю, заяву просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Другої тростянецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення частково обґрунтована та підлягає частково задоволенню, виходячи з таких підстав.

Дані правовідносини регулюються ЦК України та ЦПК України.

Згідно ч. 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 у період часу з 08.04.1990 року до 10.03.1993 року, а після розірвання шлюбу підтримувала відносини з ним та повністю знаходилася на його утримані більше п'яти років, що передували дню його смерті, ця допомога була основним, постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1, оскільки вона хворіла, є інвалідом 2 групи, а отже потребувала коштів на лікування.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Із свідоцтва про реєстрацію шлюбу НОМЕР_2, виданого 08.04.1990 року Приморським райвідділом ЗАГС, видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис за № 363.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого 13.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції у Вінницькій області, видно, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено актовий запис за № 213.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 10.03.1993 року, виданого Приморським райвідділом ЗАГС видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, про що складено актовий запис за № 132.

Із державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 видно, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,54 га, згідно розпорядження Тростянецької райдержадміністрації № 286 від 19.10.2004року.

Із ордеру № 000026 видно, що ОСОБА_1 видано ордер на зайняття житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 з членами сім'ї: чоловік - ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_3

Із посвідчення НОМЕР_6 від 08.08.2003 року, виданого Приморським ПФУ м. Одеси видно, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки дає право на оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яке на даний час ніхто не оформив, іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявниця не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі ст. ст. 89, 95, 258, 259, 263-265, 305-308, 354, 355 ЦПК України, керуючись ч. 2 ст. 1265 ЦК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1, перебувала на утриманні ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, у період часу з 01.11.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення проголошено «29» березня 2018року.

Суддя