АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/1924/17
Провадження № 22-ц/792/546/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю: позивачів ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

представників позивачів ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Виробничого кооперативу «Іскра-2007», приватного нотаріуса ОСОБА_15, ОСОБА_16янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області про розірвання договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до цього договору, скасування права оренди земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні ними за апеляційними скаргами Виробничого кооперативу «Іскра-2007», приватного нотаріуса ОСОБА_15 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 звернулися до суду з уточненим у подальшому позовом до Виробничого кооперативу «Іскра-2007» (далі ОСОБА_17), приватного нотаріуса ОСОБА_15, ОСОБА_16янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі Райдержадміністрація) про розірвання договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до цього договору, скасування права оренди земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні ними.

ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 зазначили, що 24 липня 2009 року між Райдержадміністрацією та Кооперативом укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_17 одержав у платне користування земельну ділянку із земель невитребуваних земельних часток (паїв) Голосківської сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області строком на 5 років. Додатковою угодою від 29 липня 2014 року сторони продовжили строк дії цього договору до моменту отримання власниками земельних часток (паїв) документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, але не більше як на 49 років. У 2016 році позивачі зареєстрували право власності на земельні ділянки як власники земельних часток (паїв), однак ОСОБА_17 відмовляється припинити дію договору оренди землі та повернути земельні ділянки, чинить їм перешкоди у вільному користуванні землею.

За таких обставин ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 просили суд: розірвати договір оренди земельної ділянки від 24 липня 2009 року та додаткову угоду до цього договору від 29 липня 2014 року, що укладені між Райдержадміністрацією та Кооперативом, в частині оренди земельних ділянок:

площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0198, що належить ОСОБА_4;

площею 2,2273 га, кадастровий номер :06:010:0187, що належить ОСОБА_9;

площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0196, що належить ОСОБА_10;

площею 2,2273 га, кадастровий номер :06:010:0199, що належить ОСОБА_8;

площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0200, що належить ОСОБА_5;

площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0201, що належить ОСОБА_11;

площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0202, що належить ОСОБА_12, - з 29 червня 2016 року;

площею 0,5567 га, кадастровий номер :06:010:0258, що належить ОСОБА_14;

площею 0,5568 га, кадастровий номер :06:010:0261, що належить ОСОБА_13, - з 17 серпня 2016 року, скасувати право оренди ОСОБА_17 вказаних земельних ділянок, зареєстроване приватним нотаріусом ОСОБА_15, і зобовязати ОСОБА_17 не чинити перешкод у користуванні ними земельними ділянками.

ОСОБА_16янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди земельної ділянки від 24 липня 2009 року та додаткову угоду до цього договору від 29 липня 2014 року, що укладені між Райдержадміністрацією та Кооперативом, в частині передачі в оренду земельних ділянок кадастрові номери:

:06:010:0198, площею 2,2272 га, що належить ОСОБА_4;

:06:010:0187, площею 2,2273 га, що належить ОСОБА_9;

:06:010:0196, площею 2,2271 га, що належить ОСОБА_10;

:06:010:0199, площею 2,2273 га, що належить ОСОБА_8;

:06:010:0200, площею 2,2271 га, що належить ОСОБА_5;

:06:010:0201, площею 2,2271 га, що належить ОСОБА_11;

:06:010:0202, площею 2,2272 га, що належить ОСОБА_12

Скасовано право оренди ОСОБА_17 на земельні ділянки кадастрові номери:

:06:010:0198, площею 2,2272 га, що належить ОСОБА_4;

:06:010:0187, площею 2,2273 га, що належить ОСОБА_9;

:06:010:0196, площею 2,2271 га, що належить ОСОБА_10;

:06:010:0199, площею 2,2273 га, що належить ОСОБА_8;

:06:010:0200, площею 2,2271 га, що належить ОСОБА_5;

:06:010:0201, площею 2,2271 га, що належить ОСОБА_11;

:06:010:0202, площею 2,2272 га, що належить ОСОБА_12;

:06:010:0258, площею 0,5567 га, що належить ОСОБА_14;

:06:010:0261, площею 0,5568 га, що належить ОСОБА_13

ОСОБА_17 не чинити перешкод власникам земельних ділянок:

ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0198 площею 2,2272 га;

ОСОБА_9 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0187 площею 2,2273 га;

ОСОБА_10 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0196, площею 2,2271 га;

ОСОБА_8 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0199, площею 2,2273 га;

ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0200, площею 2,2271 га;

ОСОБА_11 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0201, площею 2,2271 га;

ОСОБА_12 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0202, площею 2,2272 га;

ОСОБА_14 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0258, площею 0,5567 га;

ОСОБА_13 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:010:0261 площею 0,5568 га.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_17 на користь держави 6 400 грн судового збору. Стягнуто з приватного нотаріуса ОСОБА_15 і Райдержадміністрації на користь держави по 640 грн судового збору з кожного.

Суд виходив з того, що договір оренди земельної ділянки був укладений між відповідачами на строк до отримання власниками земельних часток (паїв) документів, які посвідчують їх право власності на земельні ділянки, а оскільки строк оренди сплив і позивачі не мають наміру продовжувати орендні правовідносини з Кооперативом, то договір оренди та додаткова угода до нього підлягають розірванню. У звязку з цим, право ОСОБА_17 на оренду вказаних ділянок слід скасувати, а перешкоди, які ОСОБА_17 створює позивачам у користуванні земельними ділянками, мають бути усунуті. Земельні ділянки ОСОБА_14 і ОСОБА_13 утворилися як обєкти цивільних прав у порядку поділу спадкового майна ОСОБА_18, внаслідок чого їх позов про розірвання договорів оренди земельної ділянки є безпідставним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керувався тим, що судовий збір слід покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_17 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк договору оренди в частині використання спірних земельних ділянок закінчився, а тому підстави для розірвання цього договору за рішенням суду відсутні, разом із тим, позивачі не заявляли вимоги про визнання договору оренди припиненим та обрали неправильний спосіб захисту порушеного права.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус ОСОБА_15 просить змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат і звільнити її від сплати судового збору на користь держави посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому приватний нотаріус ОСОБА_15 зазначила, що вона є неналежним відповідачем у справі, внаслідок чого судові витрати не можуть бути покладені на неї.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, представник позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 та представник позивача ОСОБА_11 ОСОБА_7 зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Інші позивачі, приватний нотаріус ОСОБА_15, представники Райдержадміністрації та Кооперативу, яких належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не зявилися в судове засідання. Приватний нотаріус ОСОБА_15 звернулася до апеляційного суду з заявою про розгляд справи без її участі.

Згідно чинної довіреності від 18 квітня 2017 року (т. 2 а.с. 68) представництво інтересів ОСОБА_17 в суді здійснюють пять осіб (адвокатів). Хвороба одного з них не перешкоджає іншим представникам зявитися в судове засідання для розгляду справи.

Отже повідомлені адвокатом ОСОБА_19 причини неявки представника ОСОБА_17 в судове засідання не є поважними, тому апеляційний суд в силу ст. 372 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без участі останнього.

Позивачі не подали відзив на апеляційні скарги.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно. Також суд не застосував закон (ст.ст. 598, 631, 651, 653 ЦК України, ст. 10 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-ІV), який підлягав застосуванню, та не дотримався положень ст.ст. 4, 48, 141 ЦПК України.

У звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову про розірвання договорів оренди земельної ділянки та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині вимог нового судового рішення.

Встановлено, що розпорядженням Райдержадміністрації від 22 липня 2009 року №480/2009-р надано ОСОБА_17 в користування на умовах оренди земельні ділянки невитребуваних земельних часток (паїв), що розташовані за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

24 липня 2009 року Райдержадміністрація та Кооператив уклали договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_17 одержав у платне користування земельну ділянку загальною площею 128,1562 га, в тому числі рілля 114,0729 га, багаторічні насадження 14,0833, строком на 5 років.

Цей договір зареєстрований у Камянець-Подільському районному відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» 25 вересня 2009 року за №057.

До складу орендованої Кооперативом земельної ділянки увійшли, в тому числі земельні ділянки:

площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0185;

площею 2,2273 га, кадастровий номер :06:010:0187;

площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0196;

площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0198;

площею 2,2273 га, кадастровий номер :06:010:0199;

площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0200;

площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0201;

площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0202.

Додатковою угодою від 29 липня 2014 року, укладеною сторонами на підставі розпорядження Райдержадміністрації від 24 липня 2014 року №290/2014-р, строк указаного договору оренди продовжено до моменту отримання власниками земельних часток (паїв) документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, але не більше як на 49 років. 14 лютого 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_15 зареєструвала ці зміни до договору оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивачі набули право власності на земельні ділянки та зареєстрували своє право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

ОСОБА_9 15 червня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2273 га, кадастровий номер :06:010:0187;

ОСОБА_10 12 травня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0196;

ОСОБА_4 12 травня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0198;

ОСОБА_8 21 червня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2273 га, кадастровий номер :06:010:0199;

ОСОБА_5 12 травня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0200;

ОСОБА_11 16 травня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2271 га, кадастровий номер :06:010:0201;

ОСОБА_12 21 червня 2016 року на земельну ділянку площею 2,2272 га, кадастровий номер :06:010:0202;

Після смерті 30 травня 1995 року ОСОБА_18 земельна ділянка з кадастровим номером :06:010:0185 була поділена між її спадкоємцями, ОСОБА_20, ОСОБА_13, ОСОБА_21, ОСОБА_14 в рівних частках. Отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачі зареєстрували право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

ОСОБА_14 15 серпня 2016 року на земельну ділянку кадастровий номер :06:010:0258, площею 0,5567 га;

ОСОБА_13 12 серпня 2016 року на земельну ділянку площею 0,5568 га кадастровий номер :06:010:0261.

Розпорядженням від 21 листопада 2016 року №726/2016-р Райдержадміністрація припинила ОСОБА_17 право користування земельними ділянками загальною площею 59,2308 га, які були передані йому на підставі договору оренди від 24 липня 2009 року, та внесла зміни до цього договору щодо площі орендованої земельної ділянки. Названим розпорядженням припинено право оренди земельних ділянок позивачів, однак, ОСОБА_17 відмовляється повернути спірні земельні ділянки та укласти з Райдержадміністрацією додаткову угоду про внесення змін до договору оренди.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Згідно з ч.ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі Закон №161-ХІV).

В силу ч. 1 ст. 13 Закону №161-ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ч. 1 ст. 19 Закону №161-ХІV).

Як передбачено ч. 1 ст. 31 Закону №161-ХІV, договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом ч. 1 ст. 34 Закону №161-ХІV у разі припинення договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Частиною 1 статті 2 Закону №1952-ІV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із ч. 1 ст. 5 Закону №1952-ІV слідує, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Державній реєстрації прав підлягають, у тому числі право власності, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки (ч. 1 ст. 4 Закону №1952-ІV).

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

За змістом статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. ОСОБА_22 власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України від 5 червня 2003 року №899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток паїв» (далі Закон №899-ІV) право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Частиною 1 статті 13 Закону №899-ІV встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

За змістом указаних норм права договір оренди земельної ділянки укладається на певний строк, який є істотною умовою договору оренди землі ( ч. 1 ст. 15 Закону №161-ХІV) та визначається за згодою сторін у межах пятидесятирічного строку. Сплив цього строку, якщо інше не передбачено договором, тягне за собою припинення договору оренди земельної ділянки. У звязку з цим, підлягає припиненню право особи на оренду земельної ділянки, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 3.1 договору оренди земельної ділянки від 24 липня 2009 року (в редакції додаткової угоди від 29 липня 2014 року), укладеного між Райдержадміністрацією та Кооперативом, договір укладається на строк до моменту отримання власниками документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, але не більше як на 49 років.

Отже сторони визначили строк дії договору оренди, припинення якого повязане з певною подією, зокрема з набуттям особами, які мають право на земельну частку (пай), права власності на земельну ділянку, що є обєктом оренди.

У травні-серпні 2016 року позивачі набули права власності на спірні земельні ділянки, внаслідок чого з того часу сплив строк дії договору оренди землі. ОСОБА_22 на оренду земельних ділянок позивачів припинилося, разом із тим ОСОБА_22 відмовляється зареєструвати припинення цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що строк дії договору оренди земельної ділянки, в частині оренди земельних ділянок позивачів, закінчився, а тому право ОСОБА_22 на оренду цих земельних ділянок підлягає скасуванню.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. ОСОБА_22 приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Докази у справі достовірно вказують на те, що після набуття позивачами права власності на спірні земельні ділянки та припинення договору оренди землі ОСОБА_22 відмовляється передати їм землю та чинить перешкоди у користуванні майном.

У звязку з цим, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що перешкоди, які ОСОБА_22 створює позивачам у користуванні земельними ділянками, мають бути усунуті.

ОСОБА_23 на те, що судом неправильно обрано спосіб захисту порушеного права позивачів є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорених) прав та вплив на порушника.

Статтею 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Цією статтею також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Встановивши, що неправомірними діями ОСОБА_23 порушені майнові права позивачів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування права оренди ОСОБА_23 спірними земельними ділянками та усунення перешкод у користуванні позивачами нерухомим майном. Отже суд захистив порушені права позивачів у спосіб, який не суперечить закону.

В цій частині судом ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а його висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Разом із тим, вирішуючи вимогу позивачів про розірвання договорів оренди земельної ділянки, суд припустився помилки.

За змістом ст.ст. 11, 509 ЦК України зобовязання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, виникає, в тому числі з договорів та інших правочинів.

ОСОБА_17 припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Загальні підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтями 651, 652 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що розірваним, тобто припиненим достроково, в тому числі у судовому порядку, може бути договір, дія якого триває. Тобто, не може бути розірваний договір, строк дії якого закінчився.

Докази у справі вказують на те, що договір оренди земельної ділянки від 24 липня 2009 року та додаткова угода до цього договору від 29 липня 2014 року, що укладені між Райдержадміністрацією та Кооперативом, в частині передачі в оренду земельних ділянок позивачів є припиненими після набуття останніми права власності на ці земельні ділянки.

До такого висновку дійшов і суд першої інстанції, вирішуючи вимоги позивачів про скасування права ОСОБА_17 на оренду спірних земельних ділянок. Одночасно, суд помилково виходив з того, що мають місце підстави для розірвання цих же договорів.

На думку апеляційного суду, позов у цій частині є безпідставним і не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції також не дотримався норм чинного законодавства при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_22 на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом указаних норм належними є сторони, які є субєктами спірних правовідносин. Отже, належним є відповідач, який оспорює або не визнає субєктивне право позивача у спірних правовідносинах.

Положення ст. 10 Закону №1952-ІV вказують на те, що державний реєстратор є особою, на яку законом покладено зобовязання щодо вчинення реєстраційних дій, а саме здійснення державної реєстрації прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі прав.

Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приватний нотаріус ОСОБА_15 не оспорює право позивачів на спірні земельні ділянки, внаслідок чого вона не має відповідати за предявленим позовом і є неналежним відповідачем у справі, відтак на неї не може бути покладений судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі № 3674-VI) судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 3 статті 6 Закону № 3674-VI встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 10 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

У своєму позові ОСОБА_8 та інші просили суд розірвати два договори оренди, скасувати право оренди восьми земельних ділянок і усунути перешкоди у користуванні девятьма земельними ділянками. Таким чином, у позовній заяві обєднано 19 вимог немайнового характеру, кожна з яких відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI є обєктом справляння судового збору.

В позові до Райдержадміністрації відмовлено, таким чином, судові витрати не можуть бути покладені на неї.

Позов до ОСОБА_22 задоволено в частині 17 вимог, а тому з ОСОБА_22 на користь держави слід стягнути 10 880 грн судового збору (1600х0,4х17).

В задоволенні двох вимог (про розірвання договорів оренди) відмовлено. В цій частині судовий збір слід покласти на всіх позивачів (9 осіб) в рівних частках у розмірі 142 грн 22 коп. (1600х0,4х2:9).

Апеляційну скаргу ОСОБА_22 задоволено в частині двох вимог немайнового характеру, а тому з позивачів на користь ОСОБА_22 має бути стягнуто по 213 грн 33 коп. судового збору з кожного за подання апеляційної скарги (1600х0,4х2х150%:9).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги Виробничого кооперативу «Іскра-2007», приватного нотаріуса ОСОБА_15 задовольнити частково.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року в частині задоволення позову про розірвання договорів оренди земельної ділянки та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове судове рішення.

В позові ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24 липня 2009 року та додаткової угоди до цього договору від 29 липня 2014 року, що укладені між ОСОБА_16янець-Подільською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Виробничим кооперативом «Іскра-2007», відмовити.

Стягнути з Виробничого кооперативу «Іскра-2007» (місцезнаходження 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34816276) на користь держави (отримувач: УК у м. Камянець-Подільському, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971377, р/р 0003 в ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013; призначення платежу: судовий збір, Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області, код класифікації доходів 22030101) 10 880 грн судового збору.

Стягнути з:

ОСОБА_8, (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1),

ОСОБА_4 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2),

ОСОБА_9 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3),

ОСОБА_10, (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4),

ОСОБА_5 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5),

ОСОБА_11 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6),

ОСОБА_12 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7),

ОСОБА_13, (місце проживання 32307, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8),

ОСОБА_14 (місце проживання 32315, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9), -

на користь держави (отримувач: УК у м. Камянець-Подільському, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971377, р/р 0003 в ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013; призначення платежу: судовий збір, Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області, код класифікації доходів 22030101) по 142 грн 22 коп. судового збору з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з:

ОСОБА_8, (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1),

ОСОБА_4 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2),

ОСОБА_9 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3),

ОСОБА_10, (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4),

ОСОБА_5 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5),

ОСОБА_11 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6),

ОСОБА_12 (місце проживання 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7),

ОСОБА_13 (місце проживання 32307, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8),

ОСОБА_14 (місце проживання 32315, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9), -

на користь Виробничого кооперативу «Іскра-2007» (місцезнаходження 32340, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Голосків; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34816276) по 213 грн 33 коп. судового збору з кожного за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_24

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 23