№ 207/1881/18
№ 2/207/1210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини,

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить виключити запис про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як про батька із актового запису № 632 від 17 грудня 2014 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинененого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ( далі за текстом - РАЦС) реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 2008 року уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2, який був зареєстрований у Заводському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №495.

З січня 2012 року фактично припинили шлюбні відносини і більше не проживали разом та не спілкувались.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідачка ОСОБА_2 народила сина - ОСОБА_3, та 17 грудня 2014 року у Баглійському відділі державної РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області отримала свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1, актовий запис №632.

19 серпня 2014 року шлюб з ОСОБА_2 було розірвано у Заводському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 70.

Згідно вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України батьком дитини ОСОБА_3 було записано позивача, оскільки на той час він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Однак, позивач стверджує, що взагалі не може бути батьком малолітнього ОСОБА_3, оскільки з січня 2012 року інтимних зв'язків з ОСОБА_2 не мав та про вагітність відповідачки і народження дитини дізнався від ОСОБА_2 лише під час розірвання шлюбу в органах РАЦС. До того ж, на час ймовірного зачаття дитини позивач знаходився на заробітках в АР Крим. Крім того, з лютого 2012 року позивач фактично мешкав разом із ОСОБА_4, з якою 23 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, актовий запис № 605. Від шлюбу з ОСОБА_4 позивач має дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 про народження дитини нічого не знав, оскільки не проживав з відповідачкою та взагалі не підтримував ніяких стосунків з 2012 року, тому не може бути біологічним батьком дитини. Просить суд виключити дані про нього як батька з актового запису про народження малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що малолітнього сина відповідачки ніколи не бачив, вона не повідомляла йому про свою вагітність і взагалі на час народження дитини вони не спілкувались майже два роки. Після припинення спільного проживання з відповідачкою, він з літа 2012 року став підтримувати шлюбні стосунки з іншою жінкою, з якою на даний час зареєстрував шлюб і має спільну дитину. Своєчасно розірвати шлюб з відповідачкою не міг, так як вона відмовлялася звертатись для цього до органів РАЦС, погодилась лише у серпні 2014 року, при цьому повідомила, що чекає дитину від іншого чоловіка. Відповідачка ніколи не заявляла, що він навіть гіпотетично може бути батьком дитини і не заявляла жодних претензій до нього щодо утримання дитини. На даний час звернувся з цим позовом на прохання позивачки, оскільки фактично не є батьком дитини, позивачка і тепер не просить будь-якого утримання від нього, у разі заявлення нею таких вимог вимагав би проведення експертизи, за яку потім довелось би сплачувати позивачці. Так як сама позивачка визнає, що він не є батьком дитини, вважає проведення такої експертизи непотрібним, оскільки це призведе до зайвих витрат. Надав суду письмову заяву, в якій просить завершувати розгляд справи без його участі, оскільки має намір виїхати за межі країни на заробітки.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала повністю позовні вимоги ОСОБА_1, зазначила, що не заперечує проти їх задоволення, оскільки позивач дійсно не може бути біологічним батьком її дитини; підтвердила, що дійсно з січня 2012 року фактично припинила з позивачем шлюбні відносини, з того часу не спілкувалась з позивачем взагалі і не підтримувала близьких стосунків. З чоловіком, який є біологічним батьком дитини, підтримувала стосунки нетривалий час з початку 2014 року, потім звязок із ним увірвався, вона намагалась його розшукати, однак на даний час це не вдалося зробити; про народження дитини йому не повідомляла, так як станом на листопад 2014 року вже не мала відомостей про його місце знаходження, з його родиною не була знайома. Не просить про проведення судово-генетичної експертизи, оскільки абсолютно впевнена, що позивач не є батьком її дитини, тому проведення такої експертизи призведе лише до необхідності матеріальних витрат. Вона виховує дитину самостійно, їй допомогає її батько, матері немає, дитина має низку захворювань, потребує обстежень та лікування, тому коштів не вистачає. Розуміє, що у разі задоволення позовних вимог, у записі про народження дитини будуть відсутні відомості щодо батька, але наявність цих відомостей жодним чином не покращує становище дитини, оскільки батьківство позивача є лише формальним, з вимогами щодо утримання дитини до нього ніколи не зверталася, так як завжди знала, що батьком дитини він не є.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтвердили той факт, що позивач не проживав та не спілкувався взагалі з відповідачкою з січня 2012 року.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що є батьком відповідачки, його донька припинила подружнє життя з позивачем на початку 2012 року і більше вони стосунки не поновлювали; йому особисто позивач подобався, позитивно його характеризує, але з яких причин вони з донькою розлучилися не знає, позивач одного дня зібрав свої речі і виїхав з їх житла, більше не повертався. Донька ніколи не закликала позивача до участі у вихованні дитини; від народження дитини і він, як дідусь, і решта родичів та знайомих не сприймали позивача як батька дитини, так як знали, що задовго до народження дитини відповідачка з ним припинила будь-які стосунки. Вважає, що якби позивач мав сумніви щодо свого батьківства він би ніколи не самоусунувся від своїх обов`язків, очевидно утримував би дитину та виховував. Донька не казала і зараз не каже, хто є справжнім батьком дитини, але оскільки це питання є досить делікатним, свідок не наполягав, щоб дізнатись ці відомості. На даний час донька сама виховує сина, свідок допомогає їй в міру можливостей.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що є дружиною позивача, зареєстрували шлюб у жовтні 2015 року, мають спільну доньку. Познайомалися з позивачем у березні 2012 року, до реєстрації шлюбу з липня 2012 року стали підтримувати фактично шлюбні стосунки, проживали разом. Зі слів позивача знає, що його колишня дружина ОСОБА_6 не надавала згоди на розірвання шлюбу, мабуть керуючись особистими мотивами, але жодних стосунків на той час вони не підтримували; у серпні 2014 року їх шлюб таки було розірвано, а потім стало відомо, що відповідачка народила дитину і позивача записали батьком дитини, хоча він насправді батьком не є. За весь час з розірвання шлюбу відповідачка жодних претензій щодо утримання дитини та виховання до позивача не висувала.

Суд, взявши до уваги позицію позивача, відповідачки, допитавши свідків, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини - підлягає задоволенню у повному обзязі з наступних підстав.

Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), п. 8 - "Державна реєстрація народження проводиться за заявою про державну реєстрацію народження (додаток 1-1) батьків дитини чи одного з них, а в разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилась дитина або в якому на цей час вона перебуває»;

п. 10 - " У графі "Підстава запису відомостей про батька" вказується одна з підстав: місце та дата державної реєстрації шлюбу, номер актового запису; дата подачі спільної заяви батьків про визнання батьківства та проставляються підписи батьків; заява матері дитини та проставляється її підпис».

Відповідно до п. п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров'я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Про призначення проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи сторонами суду не заявлено, більш того, сторони наполягали на відсутності підстав для призначення такої експертизи, оскільки позовні вимоги та обставини обгрунтування позову у судовому засіданні визнано відповідачкою у повному обсязі, відповідачці роз'яснені наслідки визнання нею позову. Зазначений спір не віднесено законом до категорії справ, у яких призначення експертизи є обов'язковим, заявлення відповідного клопотання є правом сторін за таких обставин, передумовою проведення вказаної експертизи є оплата її проведення однією зі сторін (сторонами). Сторони користуються своїми правами добровільно та на свій розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що з 04 жовтня 2008 року позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської областіза актовим записом № 495 (арк.с. 10). З січня 2012 року позивач з відповідачкою разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач став проживати однією сім`єю з іншою жінкою, що не оспорювалось сторонами, а також підтверджено у суді показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4

19 серпня 2014 року позивач з відповідачкою розірвали шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 70 (арк.с. 12). ІНФОРМАЦІЯ_2 року у відповідачки народився син ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якого батьком дитини записаний позивач (арк.с. 11).

Позивачеві про народження дитини не було відомо, оскільки він не проживав з відповідачкою на той час та взагалі не підтримував стосунків з січня 2012 року, а 23.10.2015 року уклав шлюб з ОСОБА_4 згідно копії свідоцтва про шлюб (арк.с.13), 23.10.2017 року у вказаному шлюбі народилась донька ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження (арк.с. 14).

Зазначені обставини підтвердили у повному обсязі свідки ОСОБА_6, ОСОБА_4

Відповідачка повністю визнала обставини позову і надала суду додаткові докази на підтвердження того, що визнання нею позову відповідає дійсним обставинам і не має на меті порушення прав її дитини, а саме: педагогічну характеристику КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 23 "Дзвіночок", з якої вбачається, що мати дитини ОСОБА_3 приймає активну участь в вихованні дитини, батько дитини жодного разу в дошкільному закладі не був, батьківські збори не відвідував; виписку із історії розвитку ОСОБА_3, надану сімейним лікарем ОСОБА_7 комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2", з якої вбачається, що з дитиною вдома та на прийомі в поліклініці завжди знаходиться тільки мати; довідку про склад сім`ї, видану ТОВ "ЄРЦ КП", з якої вбачається, що за адресою м. Кам`янське, вул. Затишна 1А-81 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які б надавали підстави стверджувати, що позивач при реєстрації дитини знав про те, що він не є батьком дитини, тому суд, на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами та перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин,вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей щодо його батьківства.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 121, 136, 140 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263 - 265, 268ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

Виключити з актового запису № 632 від 17 грудня 2014 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчиненого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відомості про батьківство ОСОБА_1.

Копію рішення направити для виконання в Південний районний у м. Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Ю. Погребняк