ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/334/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Журбіцький В.О.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/10439/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2018 року ( суддя Продан Б.Г.) у справі за заявою ОСОБА_5 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просив скасувати судовий наказ Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 червня 2018 року по цивільній справі №686/10439/18 та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6аліментів на дитину, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття дитиною.

Заяву мотивовано тим, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває син від першого шлюбу- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, ОСОБА_5 зареєстрований за місцем служби, не має власного житла, проживає тимчасово в квартирі сестри та змушений витрачати кошти на оплату житла. Відповідно до вимог ч.1 ст.202, ч.1 ст.203 СК України у нього на утриманні знаходяться непрацездатні батьки - пенсіонери, а матері встановлено ІІІ групу інвалідності довічно. При постановленні судового наказу про стягнення аліментів не враховано наявність у заявниці нерухомого та рухомого майна, відсутність у неї інших осіб на утриманні.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

____________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Продан Б.Г.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: ухвала

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить судовий наказ скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, він у спосіб, передбачений ч.8 ст.170, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленою обставиною, якою є наявність на його утриманні сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та непрацездатних батьків, про що не повідомила заявниця та не було відомо суду. Помилковим є посилання суду на необхідність звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки ст.192 СК України містить інші підстави, які повинні враховуватися судом, а для видачі судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України має значення кількість дітей у платника аліментів для визначення безпірної частки з доходів, яка буде стягуватися.

У відзиві заявник ОСОБА_6 зазначила, що обставини, на які посилається апелянт, не є нововиявленими, оскільки вони йому були відомі на час розгляду заяви про видачу судового наказу. Також, зазначила, що апелянтом вже подано позов до неї про зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала.

Апелянт ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_6, повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися. ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши учасника справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що судовим наказом, виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 01 червня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6аліменти на дитину, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оскільки заявником ОСОБА_6 заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів і дана вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судом видано судовий наказ.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 01 червня 2018 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом, як на нововиявлену обставину, ОСОБА_5 посилався на факт наявності на його утриманні неповнолітнього сина від попереднього шлюбу, батьків-пенсіонерів, а також на визначення розміру аліментів на дитину без урахування матеріального становища його та заявниці.

Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Обставина, на яку посилається апелянт, не була предметом розгляду в суді першої інстанції та не підлягає дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а отже не може вважатися нововиявленою.

Отже, посилання апелянта на помилкове визначення розміру аліментів на дитину у зв'язку з наявністю на його утриманні неповнолітнього сина та батьків, неврахування майнового стану його та заявниці не може вважатися нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_5, не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України, а тому дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Виходячи з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_5 у своїй заяві, не є нововиявленими обставинами, підстав для скасування судового наказу не вбачається.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Тобто, ОСОБА_5 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених ним в заяві та апеляційній скарзі підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.В. Купельський

Т.О. Янчук