Номер провадження 2/754/1251/18
Справа №754/4724/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Журавської О.В.

при секретарі Касян А.Р.

за участю представника позивача Троян О.П.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

06.04.2016 р. позивач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

Позовні вимоги мотивує тим, що 10.12.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «Ітрако» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2840-13-00466, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний НОМЕР_1. 18 січня 2014 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Згідно з довідкою ВДАІ та постановою Дніпровського районного суду м. Києва, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням відповідачем правил дорожнього руху України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 03.03.2014 року позивачем на підставі експертизи №4001, експертизи №4001-1 було складено страховий акт №ДККА-34051 та розрахунок до нього. На підставі вищезазначених документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 199 155 грн. 26 коп. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу №АС/2389099, 19 вересня 2014 року позивачем було направлено заяву на виплату страхового відшкодування №22064 до АТ «Українська охоронно-страхова компанія» по якій було виплачено 49000 грн. (ліміт за шкоду заподіяну майну), франшиза=1000 грн. 04.01.2016 р. на адресу відповідача було направлено досудове попередження №25140 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 150 155 грн. 26 коп., однак останній залишив її без задоволення.

В зв'язку з вищенаведеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму по відшкодуванню шкоди в порядку регресу в розмірі 150 155 грн. 26 коп., а також витраті по сплаті судового збору в розмірі 2 252 грн. 33 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2017 р. було скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Справу призначено до розгляду в загальному порядку на 17 жовтня 2017 року.

17.10.2017 р. відповідачем подано до суду письмове заперечення в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі виходячи з наступного. Розрахунок суми страхового відшкодування від 03.03.2014 р., на підставі якого позивач здійснив виплату страхового відшкодування виконано невірно, оскільки не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля. Розрахунок суми страхового відшкодування виконано на підставі Звіту №4001 та №4001-1 про дослідження автомобіля "Toyota Yenza", д.н.з. НОМЕР_1, тобто позивач подав суду документи з яких вбачається, що учасником ДТП був автомобіль "Toyota Yenza", д.н.з. НОМЕР_1, а розрахунок суми страхового відшкодування та відповідно страхова виплата були виконані по автомобілю ""Toyota Yenza", д.н.з. НОМЕР_1, тобто по іншому автомобілю, який не приймав участі в ДТП. Також зазначив, що страхові виплати проведено в порушення вимог п. 10.5 "Договору страхування", а саме заява-повідомлення про ДТП була прийнята позивачем з порушенням 3-х денного строку передбаченого Договором. Відповідно до аналізу проведених досліджень Звіту №4001 від 30.01.2014 р., Звіту №4001-1 від 06.02.2014 р. звіт потребує доопрацювання, а саме: не вірно визначений рік експлуатації автомобілю, не вказано з якого Інтернет ресурсу визначена ринкова вартість, розрахунок ремонту по калькуляції необхідно проаналізувати і провести до наданих документів СТО ТОВ "Саміт Моторз Україна", якщо він є, сліди ремонту на автомобілі до ДТП визначити коректно, визначити ринкову вартість нового автомобіля, порахувати відновлювальний ремонт з коефіцієнтом зносу Сврз, працездатні деталі автомобіля розраховано не вірно.

17.10.2017 р. в судовому засіданні було задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО".

29 листопада 2017 року було задоволено клопотання представника позивача та ухвалою Деснянського районного суду м. Києва призначено по справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

17.07.2018 р. від відповідача до суду надійшло заперечення в якому він зазначив, що суми вартості матеріального збитку, відновлювального ремонту, ринкової вартості транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1, висновком експертів №682/18-54 від 28.03.2018 року, - визначено не вірно, тобто визначені суми не містять достовірної інформації щодо предмета доказування. Також надав суду Аналіз проведеної комісійної судової експертизи №682/18-54 від 28.03.2018 р., проведений ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза - Стандарт", згідно якого висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №68218-54 від 28.03.2018 року потребує доопрацювання з уточненнями сторін. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

17.07.2018 р. представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача - ОСОБА_3 на користь позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" 122894 грн. 91 коп по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з врахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими.

Представник третьої особи в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся за адресою, наданою відповідачем, поштова кореспонденція поверталась до суду з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання». Відомості щодо руху справи розміщались на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.

Вислухавши сторону позивача та сторону відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «Ітрако» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2840-13-00466, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тойота Venza», державний реєстраційний НОМЕР_1. Термін дії Договору з 11.12.2013 р. по 10.12.2014 р. (а.с. 5-14).

18 січня 2014 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота Venza», державний реєстраційний НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9335368 (а.с. 22-23).

Відповідно до Довідки, виданої ВДАІ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, автомобіль "Тойота Венза", номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП, яка відбулася 18.01.2018 р. отримав механічні пошкодження передньої частини, а саме: бампер, капот, решітка радіатора, передні крила, передні колісні диски, праве заднє крило, розбито передні блок-фари, подряпини на лівих дверях, тиск в передній лівій шині відсутній (а.с. 21).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 24).

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

22.01.2014 року власник автомобіля «Тойота Venza», державний реєстраційний НОМЕР_1 - ПІІ "Ітрако" звернувся до ПАТ "СК "Українська страхова група" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 52, 53-54).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 вказаного закону визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплат страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до Звіту №4001 від 30.01.2014 р., виконаного субєктом оціночної діяльності ТОВ "Асистанська компанія "Українська служба допомоги" на підставі договру, укладеного з ПАТ СК "Українська страхова група", вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Venza», держномер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП та з урахуванням розцінок ТОВ "Саміт Моторз Україна", складає 210197,32 грн, в т.ч. ПДВ 35032,89 грн. (а.с. 25-47).

Відповідно до Звіту №4001-1 від 06.02.2014 р., виконаного субєктом оціночної діяльності ТОВ "Асистанська компанія "Українська служба допомоги" на підставі договру, укладеного з ПАТ СК "Українська страхова група",вартість працендатних складових автомобіля «Тойота Venza», держномер НОМЕР_1, пошкодженого при ДТП складає 75620,74 грн. (а.с. 48-51).

03.03.2014 року позивачем на підставі експертизи №4001, експертизи №4001-1 було складено страховий акт №ДККА-34051 та розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 199 155 грн. 26 коп. (а.с. 56, 57).

Позивач - ПАТ "СК "Українська страхова група" здійснив на користь ПІІ "ІТРАКО" виплату страхового відшкодування в розмірі 199 155 грн. 26 коп., що підтверджується платіжним дорученням №5069 від 03.03.2014 р. (а.с. 58).

Отже, позивач при виплаті страхового відшкодування керувався нормами закону і здійснив виплату потерпілому.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, 19 вересня 2014 року позивачем було направлено заяву на виплату страхового відшкодування №22064 до АТ «Українська охоронно-страхова компанія» по якій було виплачено 49000 грн. (ліміт за шкоду заподіяну майну), франшиза=1000 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз"яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок, та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

З приписів частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

04.01.2016 р. за № 25140 позивачем на адресу відповідача було направлено досудове попередження з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 150 155 грн. 26 коп. (а.с. 59).

Відповідач в запереченнях посилався на те, що відповідно до аналізу проведених досліджень Звіту №4001 від 30.01.2014 р., Звіту №4001-1 від 06.02.2014 р., на підставі яких позивачем було здійснено розрахунок страхового відшкодування, звіт потребує доопрацювання, а саме: не вірно визначений рік експлуатації автомобілю, не вказано з якого Інтернет ресурсу визначено ринкова вартість, розрахунок ремонту по калькуляції необхідно проаналізувати і провести до наданих документів СТО ТОВ "Саміт Моторз Україна", якщо він є, сліди ремонту на автомобілі до ДТП визначити коректно, визначити ринкову вартість нового автомобіля, порахувати відновлювальний ремонт з коефіцієнтом зносу Сврз, працездатні деталі автомобіля розраховано не вірно.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року було задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі автотоварознавчу експертизу.

На виконання зазначеної ухвали суду було виконано Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №682/18-54 від 28.03.2018 р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, внаслідок ДТП, яка сталась 18.01.2014 р. складала 197649,25 грн.; вартість матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, внаслідок ДТП, яка сталась 18.01.2014 р. склав 122894,91 грн.; ринкова вартість транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, до ДТП, яка сталась 18.01.2014 р. складала 241381,56 грн., ринкова вартість транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, після ДТП, яка сталась 18.01.2014 р. складала 118486,65 грн. (а.с. 162-178).

Проте відповідач в заперечення поданих до суду та представник відповідача в судовому засіданні зазначив про те, що судові експерти при проведенні експертизи та визначенні ринкової вартості транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1, по ДТП, яка відбулась 18.01.2014 р., визначили ринкову вартість вказаного автомобіля згідно Бюлетеня автотоварознавця за лютий 2018 та 2018 роки, без аналізу ринку фактичних цін на автомобілв, без запиту до офіційного дилера - "Тойота", що відповідно спричинило не вірне визначення вартості на момент ДТП - 2014 рік по всіх питаннях поставлених судом. Судовими експертами проведено дослідження без фактичного пробігу автомобілю, що тягне за собою не вірне визначення вартості автомобілю на момент ДТП. Судові експерти у висновку зовсім не вказують та не конкретизують пошкодження, які є на фотознімках. Дати спричинення вказаних пошкоджень (до ДТП чи після ДТП), відповідно впливають на визначення ринкової вартості автомобілю, та відповідно на розмір спричиненого матеріального збитку в результаті спричиненого ДТП. При складанні калькуляції на ремонт автомобілю судові експерти не приймають до уваги пошкодження, перелічені у довідці ДАІ про ДТП від 18.01.2014 р. Тобто судовими експертами не визначено та не встановлено коли спричинені вказані пошкодження до ДТП чи в результаті ДТП. В складеній калькуляції проведено розрахунки вартості деяких запчастин, які не відповідають дійсності - судові експерти не уточнюють їх вартість, офіційний дилер не надає реальну вартість вказаних деталей. А отже, на підставі наведеного відповідач просить при постановленні рішення визнати висновок експертів комісійної судової автотоварознавчої експертизи неналежним доказом. Також подали до суду Аналіз проведеної комісійної судової експертизи №682/18-54 від 28.03.2018 р., проведений ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза - Стандарт", згідно якого висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №68218-54 від 28.03.2018 року потребує доопрацювання з уточненнями сторін.

В судовому засіданні, яке відбулося 01.08.2018 р., представником відповідача було подано клопотання про призначення повторної судової товарознавчої експертизи, проведення якої просив доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса, проте в подальшому представник відповідача відмовився від зазначеного клопотання.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка аварійний комісар ОСОБА_5 відтримав факти, викладені в Аналізі проведеної комісійної судової експертизи №682/18-54 від 28.03.2018 р., який ним було проведено. Зазначив, що висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №68218-54 від 28.03.2018 року потребує доопрацювання з уточненнями сторін.

Доводи представника відповідача про те, що розмір матеріального збитку визначений судовим експертом є невірним, суд відкидає, оскільки дана експертиза була проведена за ухвалою суду, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність та доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували висновки експертизи суду в ході розгляду справи надано не було.

Відповідно до вимог ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, ака доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Суд звертає увагу на те, що відповідач, у випадку незгоди або недовірою до висновку, не скористався своїм правом і не заявив клопотання про проведення додаткової або повторної експертизи.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 48, 81, 141, 229, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 979, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство "УСК "Гарант-Авто" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» (, адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 122 894 (сто двадцять дві тисячі вісімсот дев'яносто чотири) гривни 91 копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» (, адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 гривень

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2018 р.

Суддя