Справа №: 486/339/18 Провадження № 2/486/304/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І., ознайомившись із позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу розподілено у провадження судді Волкової О.І.

Реєстром передачі справ дану цивільну справу передано судді Волковій О.І.

29 березня 2018 року суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. заявлено самовідвід в зв'язку з тим, що внаслідок розгляду кримінальної справа №1-3/2011 року, яка розглядалася під головуванням судді Волкової О.І. із жовтня 2009 року по січень 2011 року по обвинуваченню ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у скоєні злочинів передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3. ст.358 КК України, ОСОБА_5 ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358 КК України, головуюча-суддя увесь цей час перебувала у зоні конфліктів, зіткнення протилежних інтересів та з даного приводу зверталася до ОСОБА_4 Суддів України.

Підсудний ОСОБА_4 та інші підсудні у даній кримінальній справі №1-3/2011 року 17.01.2011 року заявляли відвід головуючій, у зв'язку з тим, що у них виникли сумніви щодо неупередженості головуючого у зв'язку з її зверненням до ОСОБА_4 Суддів України та прийняттям Рішення ОСОБА_4 Суддів України від 22.10.2010 року.

17.01.2011 року головуючою суддею Волковою О.І. у кримінальній справі №1-3/2011 року було заявлено самовідвід.

17 січня 2011року колегією суддів по кримінальній справі №1-3/2011 році було задоволення клопотання підсудних та задоволено відвід головуючій судді Волковій О.І. у даній справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайнятий з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарии", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви" та проти України).

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

ОСОБА_4 неодноразово кримінальній справі №1-3/2011р. заявляв відвід головуючій, вважаючи, що взаємовідносини між ним та суддею Волковою О.І. є такими, що в нього викликають сумнів в неупередженості головуючого. Окрім того, ОСОБА_4 звертався із скаргами на дії судді Волкової О.І. в різні інстанції тому з метою виключення у нього сумніву щодо можливого необ'єктивного розгляду справи під головуванням судді Волкової О.І. з метою виключення підстав та мотивів для сумніву у безсторонності, уникнення в подальшому при розгляді справи у об'єктивності, вважаю за доцільним заявити самовідвід.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Відповідно до ст.35 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 35 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути цивільну справу №486/339/18 до секретаріату суду для проведення її перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_6