Справа №461/7594/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Збожної О.Р.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «БТІ та Експертної оцінки», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання виникнення права власності на нерухоме майно недійсним

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «БТІ та Експертної оцінки», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просить визнати виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_1 недійсним.

В обґрунтування позову покликається на те, що 14.09.2009 року позивач разом із членами своєї сім'ї отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Згідно отриманої на адвокатський запит інформаційної довідки, вона дізналась, що вказана квартира не зареєстрована, тобто станом на 29.10.2012р. реєстрація свідоцтва права власності на квартиру не проводилась. У зв'язку з цим, право власності на вказану квартиру не виникло у зв'язку з відсутністю державної реєстрації.

27.03.2018 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить встановити факт відсутності виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що не було проведено державної реєстрації права власності реєстраторами БТІ.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, подав до суду матеріали інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних матеріалів справи.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні позов заперечила з мотивів, викладених у письмових поясненнях.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи документів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Наказом №2016-Ж заступника начальника Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради О.Злобіна від 14 вересня 2009 року (а.с.49) передано у спільну сумісну власність ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1

На підставі вказаного вище наказу, видано Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 (а.с.5).

Як встановлено матеріалами справи, вказана вище квартира не була зареєстрована власниками в органах приватизації, функції яких у 2009 році виконували реєстратори БТІ, незважаючи на те, що така реєстрація є обов'язковою.

Пунктом 1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом МЮУ №7/5 від 07.02.2002 року (далі - Положення), в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що обов'язковій державній реєстрації прав підлягають право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Державна реєстрація прав проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об'єкт (п.1.7 Положення).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Законодавством не передбачено такого способу захисту як «встановлення факту відсутності виникнення права власності, у зв'язку із не проведенням державної реєстрації права власності реєстраторами БТІ».

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Частиною 7 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора, у випадках передбачених цим законом.

Процедуру проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 року №868.

Зміст зазначених правових норм свідчить про те, що процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відбувається за заявницьким принципом.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 29.11.2017 року, номер інформаційної довідки: 105637160 (а.с.32) спірна квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4.

Таким чином, покликання позивачки - ОСОБА_4 на те, що не було проведено державної реєстрації нерухомого майно, не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На думку суду, позивачка не довела яке її право порушено діями відповідача, адже приватизація спірної квартири була здійснена уповноваженим органом - Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що, відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2018 року.