Справа № 515/663/18
Провадження № 2/515/1188/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
19 листопада 2018 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
за участю секретаря Унгурян Т.В.
позивача представника ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_1
відповідачки ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі - ПАТ КБ ПриватБанк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
02 травня 2018 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.
16.12.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 3600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.
Відповідачка підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір.
При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, чим порушила взяті на себе зобовязання.
Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження, а також встановлено, що наказом, виданим Міністерством Фінансів України за №519 від 21.05.2018 року про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.52-53), в звязку зі зміною типу банку, внесено зміни до Статуту публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та затверджено нове найменування банку: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».
Представник АТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.41).
Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'явилась. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеської області від 21 травня 2018 року (а.с.44), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Друга повістка з копією позову та додатками до нього, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надіслана відповідачці за адресою її місця проживання, отримана нею завчасно (а.с.48). Наступна повістка повернулась до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.51) . ОСОБА_2, незважаючи на те, що повідомлена про наявність в суді справи щодо стягнення з неї кредитної заборгованості, причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Крім того, нею не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. В силу п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України в разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки, відповідно до п.3 ч.8 згаданої статті є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден, про що постановлено ухвалу суду.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 16.12.2011 року (а.с.7), якою відповідачка підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.9-32) складає між нею та банком договір, відповідно до якого відповідачці були надані кошти в сумі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у вищезазначеному розмірі.
Також, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, відповідно до платіжного доручення №PROM6BH9ZV від 16.04.2018 року (а.с.1) в сумі 1762 грн. 00 коп., згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.526, 589-590, 612, 625, 1048,1050, 1054 ЦК України, ст. 13, 77-81, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А.Семенюк