Справа № 204/1835/18
Провадження № 2/204/923/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30 березня 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна. Вказана позовна заява була передана судді канцлярією суду 29 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2017 року по справі № 204/7689/17 (провадження №2/204/2326/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Чечелівський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна позивачу було відмовлено у відкритті провадження у справі та розяснено право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виокнавця. Підстави, предмет та сророни у вказаній справі були тотожними підставам, предмету та сторонам по даній справі.

У позовній заяві позивач просить: зняти арешт з нерухомого майна: нежитлового приміщення - магазину продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_2, що складається з позицій 1-10 - магазин продовольчих товарів загальною площею 132,6 м., ганку, а (12), а (13), а (14), накладеного постановою Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 28 серпня 2013 року по виконавчому провадженню №32072921; квартири № АДРЕСА_1, арешт якої було накладено визначеннями Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня і 05 червня 2006 року, і постановою Амур-Нижньодніпровського ДВС міста Дніпропетровська від 19 червня 2016 року; зняти арешт з автомобіля: типу ТЗ легковий-універсал-В, марки MITSUBISHI моделі PAJERO, 2008 року випуску, чорного кольору, свідоцтво НОМЕР_2 від 12 лютого 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладеного 28 листопада 2012 року на підставі акта опису та арешту майна, здійсненому державним виконавцем Соловей О.А.

При цьому, пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року, роз'яснено у яких випадках позов може бути пред'явлено до суду та зазначено склад осіб, які беруть участь у справі, а саме: позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Позови про зняття арешту з майна можуть бути пред'явлені, зокрема, коли накладено арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Згідно пункту 5 вказаної Постанови Пленуму роз'яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження, а помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що арешт, накладений на майно в якості забезпечення позову під час розгляду цивільної справи, скасовується в порядку, передбаченому статтею 158 ЦПК України, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв'язку з цим вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову не підлягає розгляду в позовному провадженні, оскільки така процедура визначена цивільним процесуальним законодавством, а саме ст. 158 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що звернення ОСОБА_1 з даним позовом про зняття арешту не підлягає розгляду в позовному провадженні у порядку цивільного судочинства, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі за даним позовом слід відмовити.

Одночасно позивачу роз'яснюється право звернутися із скаргою до відповідного суду у порядку передбаченому Розділом VІІ ЦПК України та з заявою про скасування заходів забезпечення позову у порядку передбаченому ст. 158 ЦПК України до суду, який постановив ухвалу про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, -

У х в а л и В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез