Номер провадження: 22-ц/785/1738/18
Номер справи місцевого суду: 495/7560/17
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно в особі ОСОБА_3, яка діє від КП Новоселівської сільської ради «Регіонального бюро державної реєстрації» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4) про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Гайда-Герасименко О.Д. 28 листопада 2017 року у м. Білгород-Дністровському Одеської області, -

встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачапро скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відносно нежитлового приміщення - будівлі паркінгу по АДРЕСА_1, зареєстрованого за ОСОБА_4 (а.с. 1-3).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 30 серпня 2017 року йому стало відомо, що 14 серпня 2017 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно в особі ОСОБА_3, яка діє від КП Новоселівської сільської ради «Регіонального бюро державної реєстрації» було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірне нежитлове приміщення - будівлі паркінгу по АДРЕСА_1. Державним реєстратором ОСОБА_3 при прийнятті рішення про державну реєстрацію було розглянуто та прийнято до уваги акт Державної приймальної комісії «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта», згідно якого в експлуатацію прийнято 12-ти поверховий 185 квартирний будинок (ІІ черга) з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1, та будівлі торгового призначення по АДРЕСА_2 (після реконструкції). Відповідачем було прийнято до уваги документ, який не підтверджує факт введення в експлуатацію адже без кінцевого документу у вигляді свідоцтва, не є офіційним державним визнанням факту введення в експлуатацію завершеним будівництвом об'єкта, тобто відповідач при проведенні реєстраційних дій знехтував вимогами чинного законодавства та для проведення державної реєстрації прийняв не належний документ, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно договору № 16/1, між сторонами було обумовлено передачу нежитлових приміщень паркінгу загальною площею 1 421,3 кв.м., а відповідачем без додаткових угод, або підтвердження документально зміни умов договору було проведено державну реєстрацію на нежитлові приміщення паркінгу загальною площею 1 472,4 кв.м., що, у свою чергу, вказує на невідповідність правовстановчих документів фактичному праву і, за таких умов, не підлягає державній реєстрації. Відповідачем не було виконано обов'язкові приписи норм права та не запитано інформацію щодо дійсності акту введення в експлуатацію, не витребувано свідоцтво про відповідність завершеного будівництва, не запитано інформацію щодо підстав зміни загальної площі, на які заявлено право власності.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 83-90).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що позивач є членом ОСББ «Еліта 2017», до сфери управління, обслуговування та утримання якого входить і житловий будинок по АДРЕСА_1, в складі якого існує нежитлове приміщення - будівлі паркінгу, а оскаржувана реєстрація перешкоджає та унеможливлює здійснення обслуговування підвальних приміщень під будинком за вказаною адресою. Крім того, на думку ОСОБА_2, своїм рішенням суд, за відсутності передбачених законом документів, підтвердив факт введення в експлуатацію нежитлового приміщення - будівлі паркінгу (а.с. 93-96).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду справи є запис про державну реєстрацію прав та їх обтяження, номер запису про право власності 21863484 відносно нежитлового приміщення-будівлі паркінгу по АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта - 103.

16 березня 2006 року Білгород-Дністровською міською радою було прийнято рішення №1130-IV «Про затвердження протоколу спільного засідання тендерної та конкурсної комісії по визначенню замовника - інвестора по завершенню будівництва житлового будинку по АДРЕСА_3».

Вказаним протоколом визначено переможця конкурсу з відбору замовника-інвестора по завершенню будівництва житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціальної інфраструктури по АДРЕСА_1 - ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія».

31 липня 2006 року Білгород-Дністровською міською радою прийнято рішення №88-V, яким затверджено договір про передачу функцій замовника по закінченню та дольової участі міськвиконкому у будівництві житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціальної інфраструктури по АДРЕСА_3.

Предметом зазначеного договору є продовження ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» будівництва незавершеного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціальної інфраструктури, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, АДРЕСА_3.

10 вересня 2007 року між ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» (замовник) - з однієї сторони та ОСОБА_4 (пайовик) - з другої сторони, укладено договір про пайову участь в будівництві житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_1.

Предметом вказаного договору є пайова участь сторін в будівництві житлового багатоквартирного будинку за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, АДРЕСА_1, та передача ОСОБА_4 у власність нежитлових приміщень паркінгу, розташованих в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 після введення його в експлуатацію.

Як передбачено п.2.1. договору, ОСОБА_4 зобов'язується в якості внеску за пайовою участю в будівництві в період до 30 січня 2010 року внести грошовий внесок (пай) ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» у розмірі 386 000 гривень.

Відповідно до п.2.3. договору, ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» зобов'язується своїми силами та засобами завершити будівництво вищезазначеного об'єкту у відповідності до проекту та вимог ДБН та передати ОСОБА_4 в натурі нежитлові приміщення паркінгу загальною площею 1421,3 кв.м. в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 в 30-денний строк з моменту здачі будинку в експлуатацію.

Згідно п.2.4. договору, достатньою підставою для підтвердження права ОСОБА_4 на нежитлові приміщення паркінгу на вказаному об'єкті є: цей договір, підписаний сторонами, та акт прийому-передачі, також підписаний сторонами.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що об'єкт є прийнятим ОСОБА_4 після підписання ним акту про виконання договору ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія», претензії щодо якості робіт після цього ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» не приймаються. Підписання акту ОСОБА_5 є моментом передачі об'єкта в натурі.

Відповідно до п.2.6. договору, об'єкт належить ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради №1130 від 16 березня 2006 року та договору про передачу функцій ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» по закінченню та дольової участі міського виконавчого комімету у будівництві житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціальної інфраструктури від 01 серпня 2006 року між ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» та територіальної громади міста Білгород-Дністровський.

На виконання умов вищезазначеного договору, ОСОБА_4 передано ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія», як Замовнику, визначений у п.2.1. договору грошовий внесок в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 02 лютого 2009 року.

09 жовтня 2007 року рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №1114 надано окрему адресу незавершеному будівництву - дванадцятиповерховому житловому будинку з вбудованими приміщеннями соціальної інфраструктури та підземним паркінгом: АДРЕСА_1

26 грудня 2008 року рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №1478 затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію 185-ти квартирного дванадпятиповерхового будинку (II черга) загальною площею 22815,7 кв.м. по АДРЕСА_1

Як вбачається із зазначеного акту державної комісії, загальна площа квартир будинку складає лише 13 521 кв.м., таким чином, решту площі - 9 294,7 кв.м., складають допоміжні та нежитлові приміщення у вказаному будинку, в тому числі і нежитлові приміщення - паркінг площею 1 472,4 кв.м..

Виходячи з прийнятого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради рішення №1114 від 09 жовтня2007 року «Про надання окремої юридичної адреси», орган місцевого самоврядування, надаючи одну юридичну адресу житловому будинку з вбудованими приміщеннями соціальної інфраструктури та підземним паркінгом, нерозривно пов'язує житловий будинок по АДРЕСА_1, та нежитлові приміщення - паркінг, який знаходиться в його цокольній частині.

Таким чином, актом державної комісії про прийняття в експлуатацію 185-ти квартирного дванадцятиповерхового будинку (II черга) загальною площею 22 815,7 кв.м. по АДРЕСА_1, прийнято в експлуатацію весь житловий будинок зі всіма житловими та нежитловими приміщеннями, в тому числі і паркінгом в його цокольній частині.

28 січня 2009 року актом прийому-передачі нежитлових приміщень в житловому будинку по АДРЕСА_1, ТОВ «Одеська інвестиційно-будівельна компанія» передав, а ОСОБА_4 прийняв у власність нежитлові приміщення паркінгу загальною площею 1 472,4 кв.м., розташованого в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, на виконання умов Договору №16/П від 10 вересня 2007 року.

З метою реєстрації права власності на вказані нежитлові приміщення паркінгу, як об'єкту нерухомого майна, Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно було подано заяву відповідного зразка із додатками.

Ззгідно ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

- прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; - виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

- встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

- перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

- відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

- формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

- видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Згідно з абзацом першим п.3 вказаного Порядку, державна реєстрація прав та облік безхозяйного нерухомого майна проводиться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно, які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису.

Відповідно до п.78 вказаного Порядку, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об'єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються:

- документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об'єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо);

- технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

На виконання вказаних приписів чинного законодавства України, до заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно було додано наступні документи:

- копію договору про пайову участь №16/П від 10 вересня 2007 року;

- копію акту прийому-передачі нежитлових приміщень від 28 січня 2009 року;

- копію довідки про сплату пайового внеску від 02 лютого 2009 року;

- технічний паспорт на нежитлові приміщення - паркінг від 28 квітня 2017 року;

- інші документи, необхідні для здійснення державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що державному реєстратору речових прав на нерухоме майно надано повний пакет документів, визначений чинним законодавством України, та необхідний для прийняття відповідачем рішення відносно нежитлового приміщення - будівлі паркінгу по АДРЕСА_1, м. Білгород- Дністровський, Одеської області, на підставі якого і внесено запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки були відсутні підстави для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, підстави відмови у проведенні державної реєстрації, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі викладеного, суд дійшов вірного висновку, що відповідач під час внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію таких прав, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених чинним законодавством України.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що внесення запису відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 серпня 2017 року про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно жодним чином не порушує права позивача ОСОБА_2, оскільки не породжує, не змінює та не припиняє його прав, свобод і обов'язків у цивільно-правових відносинах, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст.55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України (в редакції, дійсній на час постановлення оскаржуваного судового рішення), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З наведеного випливає, що передумовою та безумовною підставою для звернення до суду із позовом є наявність порушеного права, свободи та інтересу заподіяних позивачу відповідачем в розрізі цивільно-правових відносин.

Разом з тим правовідносини, що склалися внаслідок внесення державним реєстратором запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення - паркінгу, розташованого в житловому будинку по АДРЕСА_1, м. Білгород-Днісгровський, Одеської області, виникли між третьою особою ОСОБА_4 та державним реєстратором, при цьому, відповідачем права позивача порушено не було.

Необґрунтованим є також довід апеляційної скарги ОСОБА_2, що останній є членом ОСББ «Еліта 2017», до сфери управління, обслуговування та утримання якого входить і житловий будинок по АДРЕСА_1, в складі якого існує нежитлове приміщення - будівлі паркінгу, а оскаржувана реєстрація перешкоджає та унеможливлює здійснення обслуговування підвальних приміщень під будинком за вказаною адресою, оскільки апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що на момент звернення із позовом до суду існували перешкоди щодо обслуговування підвальних приміщень під будинком, а права ОСОБА_2, як члена ОСББ «Еліта 2017», є порушеними та потребують захисту.

Колегія суддів зауважує, що ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, за умови ненадання жодного доказу, яким саме чином вказана реєстрація порушує права та обов'язки ОСОБА_2, не можуть бути задоволені, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, а в цьому випадку порушення не відбулось.

Крім того, необґрунтованим є довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що своїм рішенням суд першої інстанції, за відсутності передбачених законом документів, підтвердив факт введення в експлуатацію нежитлового приміщення - будівлі паркінгу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що державному реєстратору, при проведенні реєстрації речових прав на нерухоме майно, було надано повний пакет документів, визначений чинним законодавством України, та необхідний для прийняття відповідачем рішення відносно нежитлового приміщення - будівлі паркінгу по АДРЕСА_1, м. Білгород- Дністровський, Одеської області, на підставі якого і внесено запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки були відсутні підстави для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, підстави відмови у проведенні державної реєстрації, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 05 листопада 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін