Справа № 359/9296/116-ц
Провадження № 2/359/123/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ НАРОДНЕ КРЕДИТНЕ ТОВАРИСТВО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,-

встановив

24.11.2016 року КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулося до суду з даною позовною заявою про солідарне стягнення боргу з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також відшкодування понесених судових витрат. Протягом судового розгляду справи позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог та просив суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь товариства заборгованість за кредитним договором № КБ 044-074-08 від 28.11.2008 року у розмірі 131 773,18 грн., а також стягнути судові витрати (а.с. 129-131).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2008 року Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №КБ 044-074-08, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 55900 гривень строком до 28.11.2013 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом, на умовах зворотності і платності. У забезпечення договору кредиту були укладені договори поруки №КБ 044-074-08 ДП/1 від 28.11.2008 та №КБ 044-074-08 ДП/1 від 28.11.2008 з відповідачами ОСОБА_3 та відповідно з ОСОБА_4, згідно з якими останні зобов'язалися відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 всіх зобов'язань, що випливають з кредитного договору №КБ 044-074-08 від 28.11.2008 року. Враховуючи часткове погашення кредиту, станом на 28.11.2013 за відповідачами рахується заборгованість в розмірі 131 773,18 гривень, у тому числі: 33443,49 грн.- прострочена заборгованість по кредиту, 133 370,55 грн.- сума нарахованих відсотків.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що позивач не врахував усі сплачені нею в рахунок погашення заборгованості суми, квитанції щодо сплати яких в неї не збереглися. Вона не могла сплатити залишок заборгованості, який був незначний, тому, що кредитна спілка змінила своє місце знаходження.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, заяв та заперечень проти позову не направили.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №КБ 044-074-08(а.с.5-7), відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 55900 грн. строком до 28 листопада 2013 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом, як зазначено в договорі на ремонт будинку, на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом відповідно до погодженого графіку повернення платежів.

Згідно п.п.2 п.3.1.2 договору, позичальник зобовязаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному розділом 4 договору.

Так, відповідно до п. 4.1, п.4.7 Кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику(зарахування на рахунок позичальника або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом(зарахування на рахунок Кредитодавця або внесення в касу Кредитодавця готівкою) включно. Відсотки за користування грошовими коштами нараховуються щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в пропорційному відношенні, рік умовно прийнятий рівним 365 дням.

Згідно п.4.2 Кредитного договору, позичальник зобовязується погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом шляхом внесення грошових коштів в касу Кредитодавця або зарахування їх на поточний рахунок платежами згідно графіку, який визначений у п.4.2 договору.

Згідно п. 6.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з дні його укладення та діє до повного виконання Позичальником зобовязань за Договором.

З видаткового касового ордеру від 28.11.2008 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримала кредит згідно вказаного договору в сумі 55 900,00 гривень (а.с.11). Факт отримання кредиту відповідачем ОСОБА_2 не заперечується.

Також встановлено, що в якості забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором, 28.11.2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 був укладений Договір поруки №КБ044-074-08-ДП( а.с.8) аналогічний за змістом та формою Договір поруки №КБ044-074-08-ДП/1( а.с.9).

За змістом укладених Договорів поруки співвідповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов'язались солідарно з позичальником ОСОБА_2 відповідати перед кредитодавцем - КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» за виконання зобов'язань по Кредитному договору №КБ 044-074-08 від 28 листопада 2008 року, у тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів і погашенню неустойки за Кредитним договором.

Відповідно до п. 2.3 Договору поруки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ознайомлені з у мовами основного договору.

Відповідно до умов п.п. 4.1 Договору поруки, він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст.559 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо повернення позики та відсотків за користування нею, належним чином не виконала.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.130,131) встановлено, що станом на 28.11.2013 року за відповідачем ОСОБА_2 рахується заборгованість, яка складається з: 33443,49 грн.- прострочена заборгованість по кредиту, 133370,55 грн.- сума нарахованих відсотків. Частину цієї заборгованості у розмірі 131 773,18 грн. позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь.

Будь-яких доказів, які б спростовували правильність нарахованої заборгованості за кредитом, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

З досліджених копій квитанцій, оригінали яких були надані відповідачем ОСОБА_2 для огляду в судовому засіданні, встановлено, що усі сплачені відповідачем суми враховані позивачем у розрахунку заборгованості (а.с.51-55, 132-133).

При цьому суд враховує, що відповідно до умов п.4.4 Кредитного договору (а.с.6) при здійсненні платежів, у разі виникнення заборгованості за Договором, Сторони погоджують таку послідовністю її погашення: 1) у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюютьсяплатежі на погашення заборгованості за кредитом; 3) у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно пункту 4.2. У випадку сплати суми що перевищує місячний платіж визначений у п.4.2 цього Договору, сума перевищення зараховується в якості дострокового повернення суми кредиту.

Проте суд вважає, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом не відповідає умовам укладеного сторонами договору, а саме: визначеної п.4.2.1 відсоткової ставки -60% річних.

Так, відповідно до п.4.7 Кредитного договору відсотки за користування грошовими коштами нараховуються щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в пропорційному відношенні. Рік умовно прийнятий рівним 365 дням.

За змістом п.4.8 Кредитного договору,в кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) Позичальником своїх зобовязань за цим Договором (по відношенню до термінів оплати платежів згідно п.4.2 цього Договору, або їх сплати не в повному розмірі), розмір відсоткової ставки за оплачуваний період по якому допущене прострочення збільшується в два рази, з відповідним перерахуванням платежу за оплачуваний період. Після усунення порушення наступний платіжний період передбачений п.4.2 оплачується за ставкою, передбаченою п.4.2 цього Договору.

Проте, як вбачається з наданих позивачем заяв та розрахунків (а.с.2-4,23-25,43-47,89-91, 132-133), позивач при звернення з позовом до суду стверджував, що заборгованість за кредитним договором станом на момент звернення з позовом до суду складає 131773 грн. 18 коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 52484грн.01 коп., сума нарахованих відсотків 79289 грн. 17 коп. (а.с.4, 25), в подальшому зазначив, що заборгованість за договором становить 124366грн.35 коп., з яких: заборгованість по кредиту на 09.02.2010 року становить 36342грн.27коп, а також заборгованість по нарахованим відсоткам з січня 2010 року по 28 листопада 2013 року становить : 597 грн. 41 коп.(% за період з 22.12.2009 по 31.12.2009)+13079грн.36коп.(% за період з 01.01.2010 по 31.12.2010)+ 21805 грн.36коп.(%за період з 01.01.2011 по 31.12.2011) +10902грн.68 коп.(% за період з 01.01.2012 по 30.06.2012) + 21805 грн.36 коп. (подвійні відсотки відповідно до п.4.8 за період з 01.07.2017 по 31.12.2012) +19833грн.91 коп. (% за період з 01.01.2013 по 28.11.2013) (а.с.46).

Згідно з Додатком до позовної заяви про уточнення позовних вимог (а.с.129-131) позивач стверджує, що не виплачена сума тіла кредиту становить 33443 грн.49 коп. а сума нарахованих відсотків 133370грн. 55коп., при цьому відсотки розраховано за відсотковою ставкою 120% річних, починаючи з 01.09.2010.

В цьому звязку, суд звертає увагу, що відповідно до вимог підпункту 3.2.2 Кредитного договору, Кредитодавець зобовязаний у разі зміни відсоткової ставки за кредитом письмово повідомити Позичальника про зміни в продовж 7 (семи) днів з дня прийняття відповідного рішення та не менш ніж за 20 (двадцять днів) до вступу в дію таких змін.

Докази такого повідомлення відповідачів про зміну відсоткової ставки суду надані не були. Крім того, суд критично оцінює доводи позивача, що нарахування відсотків здійснювалось відповідно до п.4.8 Договору за підвищеною відсотковою ставкою, оскільки в первісній позовній заяві, з якою позивач звернувся до суду, про це не було зазначено, а розмір нарахованих відсотків становив майже вдвічі меншу суму -79289гн. 17 коп., а в подальшому позивач без будь-яких обґрунтувань змінював період, протягом якого нібито нараховувались відсотки за подвійною відсотковою ставкою: то з 01.07.2017 по 31.12.2012 (а.с.46), то з 01.09.2010 по 28.11.2013 (а.с.131).

Крім того, позивачем не обґрунтовано та не доведено розмір утриманої за рахунок сплачених відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010 коштів суми додаткових відсотків - 554,30 грн. (а.с.132 на звороті), а саме, що їх нарахування відповідає умовам підпункту 2 п.4.2.1 Кредитного договору, як стверджує позивач, оскільки відсутній як розрахунок додаткової суми процентів, так і докази, які такий розрахунок підтверджують.

При цьому суд звертає увагу, що за змістом п.4.2.2 Кредитного договору підлягає сплаті сума фактично нарахованих процентів (основних і додаткових).

Докази того, що такі нарахування додаткової суми відсотків, а також відсотків за подвійною відсотковою ставкою (у відповідності до умов підпункту 2 п.4.2.1 та п.4.8 Кредитного договору) здійснювались позивачем до звернення з позовом до суду, суду надані не були.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 33443,49 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню на вказану суму, а вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами станом на 28.11.2013 року - на розраховану судом суму 61545,70 гривень.

Так, заборгованість по відсоткам на 21.12.2009, виходячи з наданого позивачем розрахунку становила (а.с.132-на звороті) : 36673,70(загальна заборгованість на 21.12.2009)-33774,92(заборгованість за кредитом на 21.12.2009, яка складається: 33443,49грн. (сума заборгованості за кредитом)+331.43(сума, врахована позивачем в рахунок погашення кредиту, сплачена відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010)= 33774,92грн..

Розрахунок відсотків за період з 01.01.2010 по 28.11.2013, виходячи з суми заборгованості за кредитом . та відсоткової ставки -60% річних (п.4.2.1) становить:

-з 21.12.2009 по 01.01.2010: 33774,98 (33443,49грн. (сума заборгованості за кредитом)+331.43(сума, врахована позивачем в рахунок погашення кредиту, сплачена відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010)) х11:365х0,6= 610,72грн.,

-з 01.01.2010 по 01.02.2010: 33774,98 (33443,49грн. (сума заборгованості за кредитом)+331.43(сума, врахована позивачем в рахунок погашення кредиту, сплачена відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010)) х31:365х0,6= 1721,13грн.,

-з 01.02.2010 по 09.02.2010: 33774,98 (33443,49грн. (сума заборгованості за кредитом)+331.43(сума, врахована позивачем в рахунок погашення кредиту, сплачена відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010))х9:365х0,6= 499,68грн.,

-з 09.02.2010 по 01.03.2010: 33443,49(33774,92-331,43(частина сплачених відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010 коштів, врахована позивачем в рахунок погашення кредиту, сплачена))х19:365х0,6= 1044,54грн.,

-з 01.03.2010 по 28.11.2013: 33443,49х1155:365х0,6= 63496,82грн.

Загальна сума заборгованості за процентами становить: 2898,78+610,72+1721,13+499,68+1044,54+63496,82 2621,67 (сума, врахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками, сплачена відповідачем ОСОБА_2 09.02.2010) 554,30 (сума, утримана позивачем як додаткові відсотки 09.02.2010, яку суд визнав недоведеною) 2000,00 (сума, врахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками, сплачена відповідачем ОСОБА_2 10.03.2010) 1550,00 (сума, врахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками, сплачена відповідачем ОСОБА_2 08.04.2010) 2000,00 (сума, врахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками, сплачена відповідачем ОСОБА_2 12.08.2010) = 61565,70грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості становить 94989,19грн. та складається з : 33443,49грн. заборгованість за кредитом, 61545,70грн.- заборгованість за відсотками, які суд визнав обґрунтованими та доведеними.

Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Як було встановлено п. 4.1 Договору поруки, він діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст.559 Цивільного кодексу України.

Як розяснив Верховний Суд України у Витягу з аналізу застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобовязання, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Така позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року по справі №6-53цс14, а також у постанові №6-1265цс16 від 19.10.2016 року.

Як вбачається з кредитного договору боржник (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 28 листопада 2013 року у розмірі та строки, визначені у графіку платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з особової картки позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № КБ 044-074-08 від 28.11.2008, останнє повернення суми кредиту та відсотків позичальником ОСОБА_2 було здійснено 12.08.2010 року. Останні платіж за Кредитним договором згідно з п.4.2 Договору мав бути здійснений 01.11.2013 (а.с.6)

З даним позовом КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулося до суду 24.11.2016 року, тобто з часу настання строку виконання основного зобов'язання, а, відповідно з моменту виникнення права вимоги, минуло більш ніж шість місяців.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, оскільки порука припинилася внаслідок прострочення строку звернення до них із позовом про стягнення кредитної заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором в розмірі 94989 гривень 19 копійок, яка складається з: 33443 гривні 49 копійок - заборгованість за кредитом, 61545 гривень 70 копійок заборгованість за процентами станом на 28.11.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, підлягають стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1424 гривні 84 копійки (94989,19грн. х1,5%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Кредитної спілки «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ НАРОДНЕ КРЕДИТНЕ ТОВАРИСТВО», юридична адреса : 65026, м.Одеса, вул.Гоголя, 23, ,, заборгованість за кредитним договором № КБ044-074-08 від 28 листопада 2008 року в розмірі 94989 гривень 19 копійок (девяносто чотири тисячі девятсот вісімдесят девять гривень девятнадцять копійок), яка складається з: 33443 гривні 49 копійок - заборгованість за кредитом, 61545 гривень 70 копійок заборгованість за процентами станом на 28.11.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Кредитної спілки «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ НАРОДНЕ КРЕДИТНЕ ТОВАРИСТВО» судові витрати в розмірі 1424 гривні 84 копійки (одна тисяча чотириста двадцять чотири гривні вісімдесят чотири копійки).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів