Справа №295/8939/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, поданою до предявлення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на належний на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, автомобіль RENAULT KANGOO, 2010 року випуску, дата реєстрації 15.04.2015 року, обєм двигуна 1461 куб. см., д.н.з. НОМЕР_2. При цьому посилається на те, що 03.03.2017 року ОСОБА_3 позичив у неї грошові кошти в сумі 25900 грн., які мав повернути в строк до 03.06.2017 року, проте такого обовязку не виконав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази складення ОСОБА_3 03.03.2017 року розписки про отримання від ОСОБА_2 позики в сумі 259000 грн., ухилення ним від добровільного повернення позики протягом тривалого часу, намагання ОСОБА_3 виїхати за межі України та вартості майна, на яке просить накласти арешт заявник.

Також заявником не доведено, що невжиття вказаних в заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_3, необхідні для визначення судом підсудності справи відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України.

Таким чином, суд позбавлений можливості визначити підсудність справи та пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя: С.М. Полонець