Провадження № 2/161/1073/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 квітня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - Луцьк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - Луцьк» звернулося в суд з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи його тим, що 06 травня 2015 року відповідача ОСОБА_1 прийнято на роботу до ТзОВ «АТП - Луцьк», на посаду водія автотранспортного засобу по здійсненню пасажирських перевезень. 06 травня 2015 року з відповідачем укладено трудовий договір №22 і видано наказ №17-Д, згідно з яким за ОСОБА_1 закріплено пасажирський автобус «Богдан А09202» , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. В період з 06 травня 2015 року по 18 листопада 2016 року відповідач здійснював свої трудові обов'язки по перевезенню пасажирів по маршруту №47 міста Луцька. У відповідності до п.п.1.3. Договору найму (оренди) від 11 лютого 2015 року ТзОВ «АТП-Луцьк» прийняло в тимчасове користування - автобус пасажирський: «Богдан», 2007 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, модель А-09202, від приватного підприємця ОСОБА_2. 21 травня 2015 року близько 14 год. відповідач, перебуваючи на роботі, виконуючи покладені на нього обов'язки, керуючи закріпленим за ним автобусом «Богдан А09202», р.н.з. НОМЕР_1 по маршруту №47, рухаючись по проспекту Соборності зі сторони проспекту Перемоги в напрямку вул. Чорновола м. Луцька, навпроти зупинки громадського транспорту «ТАМ-ТАМ» допустили зіткнення з рекламним щитом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автобус «Богдан А09202», р.н.з. НОМЕР_1, та рекламний щит зазнали механічних пошкоджень, а пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. По даному факту СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області відомості внесені до ЄРДР за №0002224 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2016 року у справі №161/11096/16-к відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та задоволено цивільні позови потерпілих у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Оскільки, на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач виконував, у відповідності до Договору №22 від 06.05.2015 року, свої трудові обов'язки, то «АТП- Луцьк» на виконання вироку Луцького міськрайонного суду від 29.09.2016 року в частині задоволених цивільних позовів, виплатило потерпілим: ОСОБА_3 грошові кошти, у відповідності до платіжного доручення №135 від 27.01.2017 року, в сумі - 10 000 (десять тисяч) гривень; ОСОБА_4 грошові кошти, в загальній сумі - 10 000 (десять тисяч) гривень.

Крім того, у відповідності до рішення Господарського суду Волинської області, ТОВ «АПТ-Луцьк» на адресу ТзОВ «Ренопласт» сплачено 19 791 (дев'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто одну) гривню 49 копійок за пошкодження майна останніх (рекламного щита).

А всього, позивач ТОВ «АТП-Луцьк» за спричинену відповідачем ОСОБА_1 шкоду, сплатив 39 791 (тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто одну гривню) 49 копійок. Оскільки вказана шкода була заподіяна неправомірними діями відповідача - ОСОБА_1, за що він притягнутий до кримінальної відповідальності, а робітник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, право регресної вимоги до останнього виникає з часу виплати підприємством суми третім особам, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 в користь ТОВ «АПТ-Луцьк» у порядку регресу 39 791 гривню 49 копійок. ТзОВ «АТП-Луцьк» вчинялися дії направлені щодо досудового врегулювання відшкодування відповідачем підприємству завданих збитків, однак останній на листи - претензії не реагував, і кошти в добровільному порядку не відшкодував.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство -Луцьк» (43000,м. Луцьк, пр-т Молоді, 5Б/64, з перерахуванням на р/р 9 в банку АТ «Райффайзен Банк АВАЛЬ» (МФО 380805 ОКПО38527468) матеріальну шкоду в розмірі 39 791 (тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто одну гривню) 49 копійок та судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 06 травня 2015 року, згідно наказу №4-к від 06 травня 2017 року , відповідач ОСОБА_1 прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - Луцьк» на посаду водія автотранспортного засобу .

06 травня 2017 року згідно наказу № 17-Д за ним був закріплений пасажирський автобус «Богдан А09202», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. В період з 06 травня 2015 року по 18 листопада 2016 року відповідач здійснював свої трудові обов'язки по перевезенню пасажирів по маршруту №47 міста Луцька.

У відповідності до п.п.1.3. Договору найму (оренди) від 11 лютого 2015 року ТзОВ «АТП-Луцьк», в особі директора ОСОБА_6, прийняло в тимчасове користування - автобус пасажирський: «Богдан», 2007 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, модель А-09202, від приватного підприємця ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2015 року, близько 14 год. відповідач, під час виконання трудових обов'язків, керуючи закріпленим за ним автобусом «Богдан А09202», р.н.з. НОМЕР_1, по маршруту №47, рухаючись по проспекту Соборності зі сторони проспекту Перемоги в напрямку вул. Чорновола м. Луцька, навпроти зупинки громадського транспорту «ТАМ-ТАМ» допустив зіткнення з рекламним щитом.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автобус «Богдан А09202», р.н.з. НОМЕР_1, та рекламний щит зазнали механічних пошкоджень, а пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

По даному факту СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області відомості внесені до ЄРДР за №0002224 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2016 року у справі №161/11096/16-к відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та задоволено цивільні позови потерпілих у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як встановлено судом, на виконання вироку Луцького міськрайонного суду від 29.09.2016 року в частині задоволених цивільних позовів, ТОВ «АТП- Луцьк» виплатило потерпілим: ОСОБА_3 грошові кошти, у відповідності до платіжного доручення №135 від 27.01.2017 року, в сумі - 10 000 (десять тисяч) гривень; ОСОБА_4 грошові кошти, у відповідності до платіжних доручень №136 від 27.01.2017 р., в сумі - 1000 (одна тисяча) гривень, №144 від 09.02.2017 р., в сумі - 3000 (три тисячі) гривень, №184 від 09.03.2017 р., в сумі - 1500 (півтори тисячі) грн., №231 від 11.04.2017 р. в сумі - 4500 (чотири тисячі п'ятсот) грн., а всього на загальну суму - 10 000 (десять тисяч) гривень, оскільки відповідач, на момент дорожньо-транспортної пригоди, виконував, у відповідності до Договору №22 від 06.05.2015 року свої трудові обов'язки в ТОВ «АТП- Луцьк»

Крім того, у відповідності до рішення Господарського суду Волинської області, ТОВ «АПТ-Луцьк» на адресу ТзОВ «Ренопласт» сплачено 19 791 (дев'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто одну) гривню 49 копійок за пошкодження майна останніх (рекламного щита).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ТОВ «АТП-Луцьк» за спричинену відповідачем ОСОБА_1 шкоду, сплатив потерпілим кошти в сумі 39 791 (тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто одну гривню) 49 копійок.

Враховуючи ті обставини, що вказана шкода була заподіяна неправомірними діями відповідача ОСОБА_1, за що він притягнутий до кримінальної відповідальності, а робітник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, право регресної вимоги до останнього виникає з часу виплати підприємством суми третім особам, суд вважає за необхідне позов ТОВ «АТП-Луцьк» задовольнити.

Ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Як передбачено п.3 ч.1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

На підставі ст.233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної, підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

У відповідності п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову.

Таким чином, з урахуванням досліджених письмових доказів, та правових норм, які підлягають застосуванню,суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 під час виконання трудових обов'язків нанесено позивачу матеріальну шкоду в розмірі 39 791 гривню 49 копійок , яка підлягає стягненню , у порядку регресу , із відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ТОВ «АТП-Луцьк»

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем ТОВ «АТП-Луцьк» та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 263-265ЦПК України , ст.ст. 130, 134, 135-3 КЗпП України, Постановою Пленуму ВСУ від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство -Луцьк» (43000,м. Луцьк, проспект Молоді, 5Б/64, з перерахуванням на р/р 9 в банку АТ «Райффайзен Банк АВАЛЬ» (МФО 380805 ОКПО38527468) матеріальну шкоду в розмірі 39 791 (тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто одну гривню) 49 копійок та судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.04.2018р.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта