Справа №601/1319/18
Провадження № 2/601/632/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком № 36 по вул. М.Кривоноса у м. Кременець Тернопільської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку № 36 по вул. М.Кривоноса у м. Кременець Тернопільської області. У житловому будинку крім нього зареєстрований колишній чоловік його зведеної сестри ОСОБА_2. Відповідач з 2010 року не проживає у вказаному будинку. Його прописка перешкоджає йому належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує його законні права, крім того він змушений нести додаткові фінансові витрати у звязку з оплатою комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не зявився, відзиву на позов не подав. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. М.Кривоноса, 36 у м. Кременець Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 19 від 24 січня 2002 року та договором дарування № 1088 від 21 березня 2002 року.

З будинкової книги для прописки громадян вбачається, що за адресою: вул. М.Кривоноса, 36 у м. Кременець Тернопільської області зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов від 16 липня 2018 року на предмет постійного проживання осіб в житловому будинку № 36 по вул. М. Кривоноса у м. Кременець Тернопільської області встановлено, що ОСОБА_2 з 2010 року проживає і постійно працює в Росії.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у житловому будинку ОСОБА_1 понад вісім років, однак не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі ОСОБА_1, що створює перешкоди позивачу як власнику житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, повязаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 209 211, 223, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 280 282, 284, 287, 288, 289, 354, 355, пп. 15.5 п.15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 36 по вул. М.Кривоноса у м. Кременець Тернопільської області, що на праві власності належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: вул. М.Кривоноса, 36 м. Кременець Тернопільської області

Повний текст рішення складено 20.11.2018 року.

Головуючий