Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1038/17 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 72 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 275/1038/17-ц за заявою Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, заінтересована особа - Брусилівська районна державна адміністрація Житомирської області, про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Лівочки Л. І., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Брусилівська селищна рада звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування вимог зазначила, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка, розташована на території Брусилівської селищної ради (с. Покришів), площею 3,24 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2.

Оскільки спадщину після її смерті ніхто не прийняв, Брусилівська селищна рада просила визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,24 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та розташована на території с. Покриішів Брусилівского району Житомирської області.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що складається із земельної ділянки, розташованої на території с. Покришів Брусилівського району Житомирської області, площею 3,24 га (кадастровий номер НОМЕР_1), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та передано її у власність територіальній громаді - Брусилівській селищній раді Брусилівського району Житомирської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Зокрема, зазначає, що відповідно до довідки, виданої 18 квітня 2018 року Брусилівською селищною радою, на момент смерті її матері ОСОБА_2 разом з нею був зареєстрований та проживав її батько ОСОБА_3, який згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Окрім того, посилається на існування заповіту, посвідченого 11 листопада 1998 року секретарем Покришівської сільської ради Брусилівського району, відповідно до якого її батько ОСОБА_3 заповів їй усе належне йому майно. Акт, складений комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 8 м. Києва, підтверджує, що ОСОБА_3 проживав разом із нею та її сім'єю АДРЕСА_1, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька.

Таким чином, судом неповно з'ясовані обставини у справі, оскільки документи, які були долучені до заяви про визнання спадщини відумерлою, подані Брусилівською селищною радою не у повному обсязі.

В судовому засіданні представник Брусилівської селищної ради не визнала доводи апеляційної скарги, зазначивши, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті своїх батьків, відтак є правові підстави для визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_2 Окрім того, зазначила, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року також визнано відумерлою спадщину пісял смерті батька ОСОБА_1- ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника Брусилівської селищної ради, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. До дня смерті вона проживала в АДРЕСА_2.

До складу спадщини входить земельна ділянка, площею 3,24 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покришівської сільської ради.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру.

Задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_2 спадщина не була прийнята спадкоємцями.

Проте, такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки записи в погосподарських книгах свідчать про те, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2, був ОСОБА_3 Разом з ним проживала його дружина ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджується випискою з погосподарської книги ( а.с. 12).

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадщина була прийнята її чоловіком ОСОБА_3, оскільки він на час відкриття спадщини після смерті дружини постійно проживав разом з нею.

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть містить інформацію про те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

За життя він склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповідав ОСОБА_1

Доказів про те, що після його смерті спадщина була прийнята спадкоємцями за законом чи за заповітом, матеріали справи не містять.

Окрім того, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник Брусилівської селищної ради надала копію рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, та складається із земельної ділянки, площею 3,24 га, розташованої на території с. Покришів Брусилівського району Житомирської області ( кадастровий номер НОМЕР_3).

Однак, відсутність доказів щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не свідчить про наявність правових підстав визнавати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2

Аналіз змісту ст. 1277 ЦК України свідчить про те, що підставами для визнання спадщини відумерлою є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або ж відмова від її прийняття.

Як зазначалось вище, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік ОСОБА_3, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до даних правовідносин положень ст. 1277 ЦК України.

Посилання представника Брусиліської селищної ради на ту обставину, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті батька в даному випадку не може бути підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, оскільки в силу положень ч. 5 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі, якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового,- про відмову у задоволенні заяви Брусилівської селищної ради про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення, - про відмову у задоволенні заяви Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання спадщини відумерлою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2018 року.

Головуюча Судді: