Справа № 161/4791/18 Головуючий у 1 інстанції: Гринь О.М.
Провадження № 22-ц/802/25/18 Категорія: 59 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Русинчука М.М.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

представника відповідача Негодюка Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він був зарахований в списки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 65-ос від 25 березня 2004 року. Згідно протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1 від 06 березня 2008 року його було внесено у списки осіб, що потребують отримання службових житлових приміщень. Протоколом № 4 від 20 травня 2010 року його зараховано на квартирний облік у першочерговому порядку. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 280-ОС1 від 13 грудня 2013 року його було звільнено з військової служби відповідно до п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» за станом здоровя. Рішенням житлової комісії Луцького прикордонного загону від 09 квітня 2015 року його внесено в списки на отримання житла у позачерговому порядку у звязку зі звільненням в запас ЗСУ за станом здоровя. Однак, восени 2017 року рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 його знято з обліку та виключено зі списку осіб, що мають право позачергового одержання житла. Вважає, що рішення відповідача про зняття його з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право позачергового отримання житла, незаконним, оскільки він був звільнений з військової служби за станом здоровя, а тому повинен був залишатися на квартирному обліку до отримання житлового приміщення з державного житлового фонду. Крім того, вважає, що згідно п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03 серпня 2006 року № 1081, п. 2.18 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімї жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 та п. 3.14 «Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України», затвердженої наказом Адміністрації ДПС України від 20 грудня 2007 року №1040, відсутні будь-які підстави для зняття його з квартирного обліку.
З огляду на наведене, просив визнати незаконним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття його з обліку та виключення зі списку осіб, які мають право позачергового одержання жилих приміщень, зобовязати ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити його на квартирному обліку та включити в список осіб, що мають право позачергового одержання жилих приміщень.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити дії відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважав, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права та просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в звязку з недостатністю в позивача вислуги на військовій службі 20 років і більше, підстав для включення його до списків осіб, які мають право на позачергове одержання житла не було, а тому рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття його з обліку та виключення зі списку осіб, які мають право позачергового одержання жилих приміщень, є правомірним.
Однак з такими висновками суду погодитись неможна виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що з 25 березня 2004 року ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно протоколу № 1 засідання гарнізонної житлової комісії м. Луцьк Державної прикордонної служби України від 06 березня 2008 року ОСОБА_1 внесено в списки осіб, що потребують отримання службових житлових приміщень.
З витягу з протоколу № 4 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 травня 2010 року встановлено, що ОСОБА_1 переведено із загальної черги у першочерговий та позачерговий порядок у звязку з хворобою.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 280-ОС1 від 13 грудня 2013 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» за станом здоровя на підставі висновку ВЛК про непридатність або обмежену придатність до військової служби.
З витягу з протоколу № 9 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 грудня 2013 року встановлено, що ОСОБА_1 виключено зі списків осіб, що потребують отримання службового житла в звязку із звільненням в запас за станом здоровя.
Також встановлено, що ОСОБА_1 27 лютого 2015 року звернувся до командира Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України з рапортом, яким просив внести його в списки осіб на отримання житла в позачерговому порядку на підставі п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та п. 2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та в звязку з встановленням йому третьої групи інвалідності.
Згідно витягу з протоколу № 3 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 квітня 2015 року військовослужбовця ОСОБА_1 внесено в списки на отримання житла у першочерговому та позачерговому порядку з 13 грудня 2013 року після набуття пільг.
Відповідно до витягу з протоколу № 6 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22 вересня 2017 року ОСОБА_1 вирішено зняти з квартирного обліку та зі списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.п.3.1., 3.14 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України в звязку з відсутністю підстав перебування (недостатністю вислуги років).
Судом встановлено, що станом на 03 травня 2018 року загальна вислуга років ОСОБА_1 становить 17 років 03 місяці та 24 дні.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом(найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до п. 3 цього Порядку та п. 1.4 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоровя, а також у звязку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі їх розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені в п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Також пунктом 3.12 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 грудня 2007 року № 1040, військовослужбовці, які перебувають на обліку, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку в органі Державної прикордонної служби до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування органу Державної прикордонної служби - у військовому комісаріаті та користуються правом позачергового одержання житла.
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та пунктом 3.14 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України передбачено, що військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в населеному пункті в разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Дія п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав, зазначених у п. 62 Положення та ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи відставку.
Таким чином, наведені норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України не передбачають підстав для зняття позивача з квартирного обліку та зі списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень, з огляду на його звільнення з військової служби за станом здоровя.
Наявність вислуги на військовій службі 20 років необхідна для залишення на квартирному обліку у випадку звільнення з військової служби з інших підстав, а не за віком, станом здоровя, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі.
Отже, встановлені судом обставини справи та норми права, які регулюють спірні правовідносини, зокрема, п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Інструкція про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України дають підстави для висновку, що позивач, який перебував на обліку для отримання житла при звільненні з військової служби за станом здоровя не міг бути знятий з квартирного обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом, допущено порушення норм матеріального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2018 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття ОСОБА_1 з обліку та виключення зі списку осіб, що мають право позачергового одержання жилих приміщень.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку та включити в список осіб, що мають право позачергового одержання жилих приміщень.

Стягнути з Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в дохід держави 1762(одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді