Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/8703/17 Головуючий у 1 інстанції: Білоусов О.М.
Провадження № 22-ц/778/1153/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради.

В обґрунтування вимог зазначив, що з 1973 року працює в Бердянській міській лікарні лікарем швидкої допомоги. Згідно наказу № 64 від 06 травня 1986 pоку, перебуваючи у складі бригади швидкої медичної допомоги, був командирований у Чорнобильський район Київської області на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС строком на 8 днів, з 08 по 15 травня 1986 р., у зв'язку з чим йому був наданий статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Крім того, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, йому була призначена ІІІ група інвалідності.

Оскільки згідно з п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення із заявою щодо встановлення йому статусу інваліда війни та видачу посвідчення.

Управлінням праці та соціального захисту населення у наданні статусу інваліда війни було відмовлено, оскільки ним не було надано документів, які б підтвердили факт залучення до формувань Цивільної оборони.

На підставі зазначеного просив встановити факт, що він залучався до складу невоєнізованих формувань Цивільної оборони у період з 08 травня 1986 року по 15 травня 1986 року для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з'явились, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.31,32,33,37).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 371, 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що вимоги про встановлення факту залучення до складу невоєнізованих формувань цивільної оборони у період з 08 травня 1986 року по 15 травня 1986 року для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали судді, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 234 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали судді, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами частини другої статті 256 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали судді, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду

Відповідна правова позиція висловлена і Верховним Судом України в узагальненні "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01 січня 2012 року, де зокрема зазначено, що не підлягають розгляду в судах заяви про встановлення факту безпосередньої участі протягом певного періоду на будь-яких роботах, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість розгляду заявлених вимог в окремому провадженні та відмову у відкритті провадження.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали судді.

Посилання ОСОБА_3 на неможливість звернення до суду в порядку адміністративного судочинства через пропуск строку звернення до суду не свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального і матеріального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: