Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2689/17

Номер провадження: 2/511/170/18

21 лютого 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання - Чернецької А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача / третя особа - ОСОБА_3,

представника відповідача / третя особа - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, Роздільнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, треті особи: директор Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_4, та начальник Роздільнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини Одеської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, зобов'язання нарахування та виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, Роздільнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, треті особи: директор Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_4 та начальник Роздільнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини Одеської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, зобов'язання нарахування та виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років.

Позивачка в судовому засіданні обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що вона має кваліфікацію ветеринарного фельдшера, з 11.03.1996 року по теперішній час працює на посаді лаборанта І категорії 10 розряду хімвідділу Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини. Вона вважає, що відповідно до Порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістами державних установ ветеринарної медицини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 972 та Закону України «Про ветеринарну медицину» має право на одержання надбавки за вислугу років, як спеціаліст державної установи ветеринарної медицини проте, Роздільнянською районною державною лабораторією ветеринарної медицини - з грудня 2008 року по теперішній час їй надбавка за вислугу років не виплачується, що стало приводом її звернення до суду. Тому просила суд, зобов'язати відповідачів провести нарахування та виплату їй надбавки за вислугу років (з наступним утриманням з цієї суми щомісячних податків та інших обов'язкових платежів) за період з грудня 2008 року по дату винесення рішення, в розмірі від посадового окладу, встановленому Постановою КМУ від 25.07.2007 р. № 972 (зі змінами), та проводити таке нарахування і виплату надбавки за вислугу років у подальшому та здійснити перерахунок та виплату сум відпускних з врахуванням присудженої щомісячної надбавки за вислугу років за час роботи з 2009 року по 2017 рік (з відрахуванням з них податків та інших обов'язкових платежів).

Представник позивача - ОСОБА_2, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 0413/17-ц від 14.09.2017 року в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Директор Роздільнінської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_4, який є представником Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини та третьою особою в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_1 не погодився, суду пояснив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №972 «Про затвердження Порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини» надбавка за вислугу років встановлюється спеціалістам державних установ ветеринарної медицини, які проводять лабораторно-діагностичні дослідження, ветеринарно-санітарну експертизу на ринках, лікувально-профілактичні роботи, здійснюють ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні і транспорті. Відповідно до ст.1 Закону України «Про ветеринарну медицини» спеціалісти ветеринарної медицини - це лікарі та фельдшери ветеринарної медицини, які мають відповідний диплом та здійснюють діяльність з профілактики, оздоровлення, діагностики і лікування тварин, проведення ветеринарно-санітарної експертизи або іншу ветеринарну діяльність. Позивач ОСОБА_1 працює лаборантом Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини та немає диплому про здобуття повної вищої освіти, тому вона не отримує надбавку за вислугу років. Законом України «Про ветеринарну медицину» посади лаборантів не визначені як спеціалісти ветеринарної медицини, та вони не мають право на отримання надбавки за вислугу років. Тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Начальник Роздільнінської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3, яка є представником Роздільнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини та третьою особою надала суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, третіх осіб, свідка, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до її одруження 31.12.1983 року із ОСОБА_5 мала дівоче прізвище ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1, виданого райвідділом ЗАГС м. Роздільна 31.12.1983 року, на підставі актового запису № 213. ( а.с23).

Позивач у 1980 році закінчила Ісаївський зооветеринарний технікум за спеціальністю «Ветеринарія» та здобула кваліфікацію ветеринарного фельдшера, що підтверджується дипломом НОМЕР_2 від 28.02.1980 року. ( а.с.16).

Згідно трудової книжки БТ-І № 4909181 від 18.03.1981 року, позивач з 11.03.1996 року на теперішній час працює на посаді лаборанта І категорії 10 розряду хімвідділу Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини.( а.с. 11-13).

Відповідно до ст.101 Закону України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 року № 2498-ХІІ (зі змінами), позивач як спеціаліст ветеринарної медицини проходить періодичну атестацію та у встановленому порядку проходить підвищення кваліфікації, що підтверджується наказами та атестаційними листами. ( а.с. 17, 20,21,22)

З 1 вересня 2007 року по листопад 2008 року ОСОБА_1 було нарахована та виплачена надбавка за вислугу років, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №972 «Про затвердження Порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини», з розрахунку 20% від посадового окладу.

З грудня 2008 року по теперішній час ОСОБА_1 надбавка за вислугу років не виплачується, що стало приводом для подачі ОСОБА_1 позову до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 102 Закону України «Про ветеринарну медицину» (зі змінами), розміри посадових окладів, порядок встановлення кваліфікаційних категорій на надбавок за вислугу років спеціалістам держаних установ ветеринарної медицини визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 972 "Про затвердження Порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини" надбавки за вислугу років установлюються спеціалістам державних установ ветеринарної медицини, які проводять лабораторно-діагностичні дослідження, ветеринарно-санітарну експертизу на ринках, здійснюють ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні і транспорті.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 року спеціалісти ветеринарної медицини - це лікарі та фельдшери ветеринарної медицини, які мають відповідний диплом та здійснюють діяльність з профілактики, оздоровлення, діагностики і лікування тварин, проведення ветеринарно-санітарної експертизи або іншу ветеринарну діяльність.

Як встановлено, позивачка маючи диплом технікуму та кваліфікацію ветеринарного фельдшера, не працювала і не працює за цією спеціальністю, а тому не може бути визнаною спеціалістом ветеринарної медицини в тому значенні цього терміну, яке застосовується в Законі України «Про ветеринарну медицину».

Що стосується посилань позивачки на то, що з вересня 2007 року по листопад 2008 року їй нараховувалась та виплачувалась надбавка за вислугу років, а з грудня 2008 року по теперішній час надбавка за вислугу років не виплачується, суд зазначає наступне.

Позивачці ОСОБА_1 з 1 вересня 2007 року по листопад 2008 року було нарахована та виплачена надбавка за вислугу років, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №972 «Про затвердження Порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини», з розрахунку 20% від посадового окладу.

У зв'язку із змінами внесеними до вказаної Постанови КМУ від 11.02.2009 р. № 82 ОСОБА_1 з грудня 2008 року було припинено виплату надбавки за вислугу років, оскільки така надбавка встановлюється спеціалістам, якими відповідно до Закону України «Про ветеринарну медицину» від 16.11.2006 №361-У є лікарі, фельдшери ветеринарної медицини та які мають відповідний диплом і здійснюють діяльність з профілактики, оздоровлення, діагностики і лікування тварин, проведення ветеринарно-санітарної експертизи або іншу ветеринарну діяльність; при цьому, Законом посади лаборантів не визначені як спеціалісти ветеринарної медицини, крім того, пунктом 4 ст. 102 Закону передбачено, що розміри посадових окладів, порядок встановлення кваліфікаційних категорій та надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до листа в.о. Голови Державного комітету ветеринарної медицини України від 28.04.2010 року, адресованого Головним управлінням ветеринарної медицини в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, керівникам державних установ ветеринарної медицини, яким надані роз'яснення щодо встановлення надбавки за вислугу років спеціалістам ветеринарної медицини: «...Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 972 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №82 від 11.02.2009 р.) та Закону України «Про ветеринарну медицину» п. 4 ст. 102, надбавки за вислугу років установлюються спеціалістам державних установ ветеринарної медицини за умов: - проведення ними лабораторно-діагностичних досліджень, ветеринарно-санітарної експертизи на ринках, лікувально-профілактичних робіт, здійснення ветеринарно- санітарного контролю та нагляду на державному кордоні і транспорту, - при наявності диплому про здобуття повної вищої освіти, - спеціалісти державних установ ветеринарної медицини займають посади відповідно до Переліку посад спеціалістів державних установ ветеринарної медицини. Надбавка за вислугу років може бути встановлена спеціалісту лише при дотриманні всіх вищезазначених вимог». ( а.с. 68).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На численні звернення позивачки до компетентних органів різних інстанцій щодо припинення надбавки за вислугу років їй було роз'яснено підстави припинення вказаної надбавки за вислугу років ( а.с.6-9, 14, 18 зворотній бік).

На підставі звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області щодо припинення їй виплат за вислугу років, у період з 06.03.2017р. по 09.03.017р. у Роздільнянській районній державній лабораторії ветеринарної медицини було проведено перевірку додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, під час якої порушень виявлено не було про що зафіксовано Актом № 15-27-018/0233. ( а.с.61-67).

Свідок ОСОБА_6, яка допитана у судовому засіданні за клопотанням позивача, пояснила, що працювала з ОСОБА_1 десять років у лабораторії ветеринарної медицини та вважає її хорошим спеціалістом та знавцем своєї справи, а також працівником, яка добросовісно відноситься до виконання своїх функціональних обов'язків та виконує доручення лікарів, а за їх відсутності сама може їх замінити. Підтвердила, що у період з 2013 року по 2014 рік свідок займала посаду начальника лабораторії, але до неї особисто позивач не зверталася щодо невиплати їй надбавки за вислугу років. Вважає, що ОСОБА_1 як особа передпенсійного віку та фаховий спеціаліст своєї справи має право на виплату їй надбавок за вислугу років.

Суд, оцінюючи покази вказаного свідка, вважає, що вони не базуються на нормах закону, а лише характеризують позивача як фахівця на займаній посаді. Вказані покази не підтвердили позовних вимог та не спростували заперечення відповідачів та третіх осіб.

Враховуючи викладене та те, що безпосередньо Законом України „Про ветеринарну медицину" посади лаборантів та іншого молодшого персоналу не визначені як спеціалісти ветеринарної медицини, у зв'язку із чим останні не мають права на отримання надбавки за вислугу років, позовні вимоги позивача, яка не є особою, що займає посаду спеціаліста ветеринарної медицини, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про ветеринарну медицину», Постановою КМУ від 25.07.2007 року № 972 «Про затвердження порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини» (зі змінами), ст.ст.4,10,12,13,18,76-81,83,95,258,259,263-265,268,272,273,354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, Роздільнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, треті особи: директор Роздільнянської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_4, та начальник Роздільнянської районної державно лікарнії ветеринарної медицини Одеської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, зобов'язання нарахування та виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років,- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А. В. Ільяшук