Справа № 477/2289/17
Провадження № 2/477/124/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання ОСОБА_1,
розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу,
В обґрунтування свого позову зазначало, що 16 квітня 2010 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ Приватбанк з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав йому кредит в сумі 250 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, комісії та відсотків за користування ним, в звязку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.
В судове засідання представник позивача за позовом не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяви з проханням здійснити заочний розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, вважаючи можливим здійснити заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.
Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що 16 квітня 2010 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ Приватбанк, за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з даним договором до його укладання і погодився з його умовами.
Згідно з укладеним таким чином договором відповідач отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту. Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф розмір якого встановлено Тарифами договору.
Згідно даних Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів пільгового періоду» штраф за порушення строків платежів за будь -яким із грошових зобов'язань становить 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.
Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснював погашення кредитного боргу та отримував грошові кошти з карткового рахунку на протязі всього періоду заборгованості.
Разом з тим, на думку суду у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені слід відмовити з наступних підстав.
Так, згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникненні прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт сплачує пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення наприклад порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов'язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів.
Щодо вимог про стягнення штрафу (процентна складова), суд приходить до висновку про часткове стягнення штрафу, нарахованого на підставі п.2.1.1.7.6 Умов, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової, що підлягає зменшенню до 761 грн. 33 коп. ( 8798 грн. 23 коп.+ 6428 грн. 39 коп.)х 5% )), оскільки проценти на неустойку нараховані бути не можуть.
- із заборгованості за тілом кредиту - 8798 грн. 23 коп.
- боргу за процентами - 6428 грн. 39 коп.
- та штрафу в сумі 1261 грн. 33 коп., який складається із двох частин 500 грн. (фіксована частина) та 761 грн. 33 коп. (5% від суми заборгованості ( 8798 грн. 23 коп.+ 6428 грн. 39 коп.)).
Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам 69.66 %.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12-13, 141, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу - задовольнити частково.
-борг за тілом кредиту в сумі 8798 грн. 23 коп.
-боргу за процентами в сумі 6428 грн. 39 коп.
-штрафу в сумі 1261 грн. 33 коп., який складається із двох частин 500 грн. (фіксована частина) та 761 грн. 33 коп. (5% від суми заборгованості).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1114 (одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 56 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.В. Козаченко