Дата документу 14.02.2018
Справа № 334/864/18
Провадження № 2/334/2074/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018р. позивач звернувся до суду із позовною заявою до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в якому просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

31 серпня 2017 року була винесена ухвала у справі №334/5586/17, якою Ленінським районним судом м. Запоріжжя було обмежено у праві виїзду за межі Україна ОСОБА_1 до виконання зобовязань згідно судового рішення. Підставою для винесення такого ухвали стало подання Заступника начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у межах зведеного виконавчого провадження АСВП 53357175 на підставі виконавчого листа № 334/5022/16-ц, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури ОСОБА_1» і компанія коштів на користь юридичних і фізичних осіб, що здійснюється Дніпроським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Вивчивши надані матеріали приходжу до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі вищенаведеного суддя приходить до висновку, що заявнику за його позовною заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Розяснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця та/або на ухвалу суду, якою тимчасово обмежено у праві виїзду боржника за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.