Справа № 757/2833/18
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

"03" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна, про тлумачення заповіту,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна, про тлумачення заповіту.

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Ларисі Степанівні та іншим нотаріусам України видавати до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 496-2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1; та накласти арешт на дану квартиру. Свою заяву обґрунтував тим, що ним, як спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за заповітом, подано заяву про прийняття спадщини. Крім нього, заяву подав брат померлого ОСОБА_2, який є спадкоємцем другої черги. Згідно заповіту ОСОБА_4, він (ОСОБА_1.) успадковує вказану квартиру, якщо після смерті ОСОБА_4, його батьки помруть до відкриття спадщини, не приймуть спадщину чи відмовляться від неї. Оскільки, ОСОБА_2 - відповідачем по справі, вживаються всілякі дії щодо набуття права власності на квартиру, йому (позивачу) надходять дзвінки з погрозами від невстановлених осіб, вважає, що до вирішення справи по суті спору може виникнути ситуація, за якої нотаріус видасть свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю, що в подальшому унеможливить виконання судового рішення.

Перевіривши документи надані позивачем до матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

По даній справі позивач просить суд заборонити державному нотаріусу Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. та іншим нотаріусам України видавати до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі свідоцтво про право на спадщину та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. Заява обґрунтована тим, що відповідачем вживаються всілякі дії щодо набуття права власності на квартиру; йому (позивачу) надходять дзвінки з погрозами від невстановлених осіб; і, що до вирішення справи по суті спору може виникнути ситуація, за якої нотаріус видасть свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю, що в подальшому унеможливить виконання судового рішення. Однак, жодного доказу на підтвердження своїх обґрунтувань не надав. Крім того, відсутні докази і того, що нотаріус має намір видати свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю.

Суд враховує і те, що нотаріус Зубченко Л.С., яка відкрила спадкову справу, і якій позивач просить заборонити видавати свідоцтво про право на спадщину до розгляду позову про тлумачення заповіту, є учасником вказаної справи (третя особа), яка повідомлена судом про справу, про дату судового засідання, тобто, має інформацію про наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту.

Враховуючи викладене та норми законодавства, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не є обґрунтованою, ґрунтується лише на припущеннях, та не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна, про тлумачення заповіту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: