06.03.2018 Єдиний унікальний номер 205/5309/17
Справа №2/205/897/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Романовій А.О.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВТСАНОВИВ:
Позивачка 17 серпня 2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 1-5).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2012 року, із відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2013 року зменшено розмір аліментів, що стягувались на користь позивачки із 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину.

На теперішній час сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, та не дозволяє у повному обсязі забезпечити потреби дитини в харчуванні, дозвіллі, відпочинку, придбанні одежі та взуття.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь позивачки на підставі рішення Ленінського суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2013 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини на 1/2 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного.

Заочним рішенням суду від 02 жовтня 2017 року вимоги позову задоволено у повному обсязі (а.с.35-37).

Не погодившись із заочним розглядом справи, відповідач подав до суду заяву про перегляд заочного рішення (а.с.41-44).

Ухвалою суду від 06 грудня 2017 року заочне рішення суду від 02.10.2017 року скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку (а.с.50).

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник за договором адвокат Лампіка О.В., в судовому засіданні проти вимог позову заперечували. У задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2012 року із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця с. Борисів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 08 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття чи змін у майновому становищі сторін, допустивши негайне виконання рішення суду в частині місячного платежу (а.с.10).

ОСОБА_2 звертався до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2013 року, яке зменшено до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.13,14).

30 серпня 2014 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_8 , у зв`язку із чим, змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.18).

Із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №48 від 03.03.2017 року встановлено, що із ОСОБА_4 припинено контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.19).

Згідно із довідкою про доходи пенсіонера №14 від 13 лютого 2018 року, виданою ОСОБА_2 , розмір нарахованої пенсії за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року складає 16 177,02 грн., розмір утриманих аліментів становить 5 514,87 грн. (а.с.63).

Також, із довідки про доходи від 30 січня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді головного спеціаліста юрисконсульта Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра, та його заробіток за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року склав 129 377,91 грн., з якого утримано аліменти у розмірі 33 944,19 грн. (а.с.64).

За ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ст.. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як можна побачити із матеріалів справи, відповідач належним чином виконує свої обов`язки із утримання дітей.

Доводи позивача про те, що матеріальне становище відповідача змінилось, у зв`язку із тим, що на момент подання цього позову до суду він офіційно працює в Управлінні Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра та має сталий дохід, а також те, що він отримує пенсію як військовослужбовець, інших дітей не має та жодних інших стягнень не має, суд не бере до уваги, тому що достовірно встановлено, що аліменти із доходів відповідача як із заробітної плати так із пенсії, стягуються відповідно до чинного законодавства та у розмірі визначеному законом на теперішній час. Тобто, відповідач належним чином виконує свої обов`язки із утримання дітей, заборгованості зі сплати не має. Також, посилання позивачки на погіршення свого матеріального стану суд приймає критично, тому що жодних доказів того нею не надано. Щодо її посилання на ненадання відповідачем іншої додаткової допомоги на утримання на дітей, то суд зауважує, що дане питання вирішується за правилами ст. 185 Сімейного кодексу України, якою визначено порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, такої вимоги позивач не заявляла.

Згідно ст.. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованим, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.11,16 ЦК України, ст.ст. 180, 192 СК України, ст. ст.4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано.
Повний текст рішення складений 16 березня 2018 року.
Суддя В.С. Шавула