Ухвала

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 308/8179/16-ц

провадження № 61-10418ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, про стягнення судових витрат у справі про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2017 року ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат, посилаючись на те, що представник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування судового, яка була задоволена, а судовий наказ від 12 серпня

2016 року у справі № 308/8179/16-ц скасовано. Інтереси ОСОБА_4 представляв адвокат ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2016 року. Згідно з розрахунком вартість правової допомоги склала 1 500 грн, яка була сплачена заявником, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (далі - ТОВ «Закарпатгаз Збут») витрати з оплати правової допомоги у розмірі 1 500 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 24 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2017 року, заяву задоволено. Стягнуто з ТОВ «Закарпатгаз Збут» на користь ОСОБА_4 витрати з оплати правової допомоги у розмірі 1 500 грн.

У касаційній скарзі ТОВ «Закарпатгаз Збут» просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не взято до уваги, що витрати на відшкодування правової допомоги мають бути документально підтверджені та доведені, розрахунок таких витрат у матеріалах справи відсутній.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з частинами першою, третьою статті 79 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно частин першої, другої статті 84 ЦПК України(у редакції, чинній на момент подання заяви) витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» втратив чинність 03 жовтня

2017 року. Норми цього Закону при визначенні судами розміру витрат на правову допомогу порушені не були.

Виходячи з викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «Закарпатгаз Збут» на користь

ОСОБА_4 витрат на правову допомогу у розмірі 1 500 грн

(за складання процесуальних документів та представництво інтересів у суді), визнавши їх розмір таким, що підтверджений матеріалами справи. Розмір витрат на правову допомогу визначений судами на підставі договору

№ 1-р/16ц про надання правової допомоги від 01 листопада 2016 року

(а. с. 2, 5), підписаного сторонами розрахунку (а. с. 3), квитанції про оплату

(а. с. 4).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається неправильного застосування судами апеляційної та першої інстанцій норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, про стягнення судових витрат у справі про скасування судового наказу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта