Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності шляхом припинення права на стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 липня 2006 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на тримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 червня 2006 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13 листопада 2017 року загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 05 травня 2010 року по 31 жовтня 2017 року становить у розмірі 60 829,77 грн. Відповідач є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. У зв'язку з чим позивач просить визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, припинити ОСОБА_1 право на аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у з в'язку з набуттям права власності ОСОБА_4 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просить визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 13/100 частину квартири АДРЕСА_1.

15 січня 2018 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності шляхом припинення права на стягнення аліментів залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

26 вересня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

06 листопада 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_2

Представник позо вава в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач на момент існування обов'язку по сплаті аліментів перебував у трудових відносинах та на сьогоднішній день відрахування аліментів здійснюється бухгалтерією Спеціалізованої дитячо-юнацької школи Олімпійського резерву № 6, в якій працює відповідач.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує оскільки позовні вимоги не відповідають нормам чинного законодавства через відсутність згоди між батьками.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

07 липня 2006 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 21 червня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

04 вересня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2006 року (а.с.8-9).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13 листопада 2017 року, виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 05 травня 2010 року по 31 жовтня 2017 року становить у розмірі 60 829,77 грн. (а.с. 15-18).

Позивач, відповідач та неповнолітня дитина ОСОБА_4 є власниками 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 в рівних долях (а.с. 12).

Згідно звіту про оцінку майна від 17 листопада 2017 року ринкова вартість 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 станом на 17 листопада 2017 року становить у розмірі 174 935,00 грн. (а.с.19-37).

Позивач просила визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 13/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Підставою для задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 13/100 частин квартири АДРЕСА_1 позивачем зазначено про наявність у відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 60 829,77 грн.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач на момент існування обов'язку по сплаті аліментів перебував у трудових відносинах та на сьогоднішній день відрахування аліментів здійснюється бухгалтерією Спеціалізованої дитячо-юнацької школи Олімпійського резерву № 6, в якій працює відповідач.

На підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог представником відповідача надано довідку Спеціалізованої дитячо-юнацької школи Олімпійського резерву № 6 від 22 серпня 2018 року про перебування відповідача з 07 вересня 2015 року по 05 серпня 2018 року у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку (а.с.98, 99, 99 зв.)

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 203 ЦК України умовами чинності правочинів є: законність змісту правочину; наявність у сторін(сторони) необхідного обсягу цивільної дієздатності; наявність об»єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину та його адекватність внутрішній волі учасника правочину; відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі учасників правочинів на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За період з 05 травня 2010 року по 31 жовтня 2017 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 60 829,77 грн.

За змістом ст. 190 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності на частину квартири.

Керуючись ст. 190 Сімейного кодексу України, ст.ст. 203, 626, 627 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності на частину квартири відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя Н.Є. Арапіна