РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_5 (АДРЕСА_2), 3-я особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61022, м. Харків, вул. Сумська, 61 ) про встановлення батьківства, внесення зміни в актові записи про народження дітей

ВСТАНОВИВ:

04.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, 3-я особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженок м. Харкова та внести зміни до актового запису №2596 від 16.07.2011 року про народження ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши в графі по-батькові ОСОБА_6, в графі відомості про батька ОСОБА_3 громадянин Сирійської Арабської Республіки, виключивши відомості про громадянина ОСОБА_10 громадянина України як про батька дитини та актовий запис №953 від 18.11.2014 року про народження ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, вказавши в графі по-батькові ОСОБА_7, в графі відомості про батька ОСОБА_3 громадянин Сирійської Арабської Республіки, виключивши відомості про громадянина ОСОБА_10 громадянина України як про батька дитини з вказаного актового запису.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2016 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення зазначених в даній ухвалі недоліків.

16.08.2016 року позивач усунув недоліки позову в повному обсязі, у зв'язку з чим ухвалою суду від 22.08.2016 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2016 року було задоволено клопотання позивача та призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково - дослідницького експертно-криміналістичного центру.

У зв'язку з поверненням до суду матеріалів даної справи з повідомленням про неможливість проведення експертизи, ухвалою суду від 10.02.2017 року було відновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2017 року було повторно задоволено клопотання позивача та призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково - дослідницького експертно-криміналістичного центру.

У зв'язку з поверненням до суду матеріалів вищевказаної справи з повідомленням про неможливість проведення експертизи, ухвалою суду від 27.09.2017 року було відновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в період з 2009 року по 2015 рік включно вони з відповідачкою ОСОБА_5 проживали в цивільному шлюбі у неї за адресою: АДРЕСА_2. Під час спільного проживання в них народилися дві доньки: ОСОБА_6-ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач, скориставшись тим, що він був недостатньо обізнаний щодо законодавства України про порядок реєстрації дітей в Україні, оскільки є громадянином іноземної держави- Сирійської Арабської Республіки, зареєструвала дітей в порядку ч.1 ст.135 СК України, тобто запис про батька дітей в Книзі реєстрації народжень було здійснено за прізвищем матері, а ім'я та по-батькові батька дітей було записано за її вказівкою як ОСОБА_10, громадянин України.

Також, позивач пояснив, що у 2015 році через сварки з матір'ю відповідачки, був змушений піти від своєї цивільної дружини, проте все одно старається піклуватися про дітей, передає грошові кошти на їх утримання, однак йому перешкоджають з ними бачитися. Звернувшись за правовою допомогою він з'ясував, що не має права бачитися зі своїми дітьми та займатися їх вихованням, оскільки, згідно відомостей зазначених в свідоцтвах про народження, їх батьком записаний не позивач.

ОСОБА_1 в своєму позові також зазначив, що неодноразово звертався до відповідачки з прохання внести відповідні зміни до Книги реєстрації народжень, проте йому було відмовлено, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, вказаних в позові.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час та місце судового розгляду судовими повістками за місцем реєстрації та проживання, причини неявки суду не повідомила, до суду повернуті конверти з повідомленням про неможливість вручення, ніяких заяв стосовно позовних вимог або своєї позиції відповідач до суду не надавала.

В судове засідання представник третьої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області не з'явився, надав до суду пояснення, в якому зазначив, що згідно п.2.13.1 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та аналювання», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду в тому числі і про визнання батьківства, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, зі свого боку проти заявлених вимог не заперечує, просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, які присутні в судовому засіданні, свідків за клопотанням позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.07.2011 року, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, мати - ОСОБА_5, батьком дитини записаний ОСОБА_10 згідно ч.1 ст. 135 СК України. (а. с. 6).

Також, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.11.2014 року ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харків, мати - ОСОБА_5, батьком дитини записаний ОСОБА_10 згідно ч.1 ст. 135 СК України.(а. с. 7).

Частина 1ст. 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2016 року та 26.07.2017 року по справі було призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково - дослідницького експертно-криміналістичного центру (а.с.62,104-105).

03.02.2017 року та 18.09.2017 року на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки необхідні зразки біологічного матеріалу до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили (а.с.74, 117-118).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Дана позиція висловлена також у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до п. 3 даної постанови, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилась не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 9 постанови встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про те.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст.. 81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження факту батьківства позивачем ОСОБА_1 під час судового розгляду були надані пояснення по справі та клопотання про виклик свідків, копії квитанцій про поповнення карток.

Однак, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що достатніх та належних доказів на підтвердження батьківства позивача суду під час розгляду справи не було надано.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 не підтвердили проживання позивача та відповідача однією сім*єю та ведення спільного господарства та не змогли достовірно підтвердити походження дітей відповідачки від позивача. Оцінюючи показання свідків, суд звертає увагу на їх суперечливість та непослідовність. Жоден зі свідків не є близьким до сім*ї відповідачки настільки, щоб підтвердити факт батьківства позивача та відповідний характер відносин між ним та відповідачкою в період до народження дітей та після, ведення спільного господарства, спільного виховання та утримання дітей.

Також, не надані до суду і інші належні та допустимі докази на підтвердження доводів позивача в обґрунтування своєї позиції. Експертизи, які були призначені судом за клопотанням позивача проведені не були, однак суд враховує, що прийти до висновку про ухилення відповідачки від проведення експертизи суд не вбачає можливості, оскільки доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 - відповідач по справі отримала ухвалу суду про призначення експертизи або клопотання експерта та ухилилися від її проведення матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідно до статей 263,265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Суд вважає, що позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, а сукупність досліджених в судовому засіданні доказів не дає підстав засвідчити походження дітей відповідача ОСОБА_5 від позивача ОСОБА_1 або з достовірністю підтвердити факт батьківства позивача.

Посилання позивача на наявність висновку Київського відділу ГУ Національної поліції від 29.11.2017 року, в якому є посилання на пояснення ОСОБА_5 суд вважає необґрунтованими, оскільки дані пояснення викладені зі слів і доказів на підтвердження достовірності таких показань відповідача, що можуть підтвердити доводи позивача суду не надано. Також, суд зазначає, що надані копії квитанцій про поповнення картки невідомої особи не є достовірним доказом на підтвердження батьківства позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено заявлені ним позовні вимоги, а тому не вбачає підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,5,13,76-81,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст.128 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_5 (АДРЕСА_2), 3-я особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61022, м. Харків, вул. Сумська, 61 ) про встановлення батьківства, внесення зміни в актові записи про народження дітей - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :