Справа № 685/1160/18
Провадження № 2/685/226/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Теофіполь

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 11 травня 2004 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №4. Від шлюбу мають трьох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревнощів, побутового непорозуміння, примирення неможливе, шлюбних відносин не підтримують з липня 2018 року.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявивсь, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Гончарук».

Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому засіданні по суті у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 11 травня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.110, 112 СК України, ст.12, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, районний суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області 11 травня 2004 року, актовий запис №4, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище Гончарук.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з моменту проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий