Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/682/18

Провадження №2/377/285/18

12 листопада 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

УСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 180 - 184 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач з 31 січня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 30 квітня 2013 року. Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем, і вона особисто піклується про неї. Відповідач не проживає разом з позивачем та дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, тому позивач хоче гарантовано отримувати аліменти на утримання їх спільної дитини на підставі рішення суду.

Ухвалою судді від 12 жовтня 2018 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31 жовтня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково та просив стягнути з нього на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив обґрунтований тим, що він має проблеми зі здоров'ям, які полягають в тому, що вже 15 років він хворіє на варикозну хворобу нижніх кінцівок. Для лікування даної хвороби йому потрібні грошові кошти, яких у нього на даний час немає. Через зазначену хворобу йому складно влаштуватися на роботу з підходящими для нього умовами праці. Тому з 2006 року він ніде постійно не працює. Крім того, зазначив, що має статус громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Разом з тим, він постійно надає допомогу, в тому числі грошову, своїй дочці. Також зазначив, що у нього на утриманні перебуває мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з ним, та яка є пенсіонером. У матері є також проблеми зі здоров'ям, оскільки з 1977 року перебуває на обліку лікарів з приводу ішемічної хвороби серця, а з 1995 року і ряду інших складних захворювань. В зв'язку з чим, він має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Суду пояснила, що відповідач, як батько дитини, який є працездатним, повинен сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 2000 гривень для забезпечення належного рівня життя, для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вона працює на ДСП «ЧАЕС» на посаді економіста ІІ категорії з договірних та претензійних робіт кошторисно-договірного відділу та отримує заробітну плату в розмірі 10000 гривень. Оскільки на її утриманні знаходиться двоє дітей, то вона сама не може забезпечити належне утримання неповнолітньої дочки, тому що дочці необхідно купувати одяг, засоби гігієни, канцелярські товари, шкільне приладдя, необхідні кошти на харчування, на поповнення рахунку мобільного телефону. Крім того, дочка займається хореографією, в зв'язку з чим необхідно сплачувати кошти щомісяця за заняття хореографією. Стан здоров'я дитини задовільний, але для підтримання належного стану здоров'я вона купує дитині вітаміни.

У судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що він не ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дочки. Він дійсно став рідше спілкуватись з дитиною, оскільки він проживає окремо від неї в с. Губичі Чернігівської області. Через проблеми зі здоров'ям немає постійного місця роботи, а відтак немає стабільного заробітку. В зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на власне лікування, та утримання своєї матері, яка проживає разом з ним та є пенсіонером, також має проблеми зі здоров'ям, він може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 гривень щомісяця.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, виданого 31 січня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 31 січня 2004 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 05. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1.

Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, а матір'ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 30 квітня 2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.

Довідками з управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області підтверджено, що позивач ОСОБА_1 та неповнолітня дочка ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_2, відповідач, зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з пояснень сторін, між ними виник спір щодо утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_4 ОСОБА_2, відповідач у справі, з 2006 року офіційно не працює.

ОСОБА_2, є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_5, категорія 3, яке видане 19.06.1993 року Чернігівською облдержадміністрацією.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого Любецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Ріпкинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 має діагноз - варикозна хвороба нижніх кінцівок.

Як пояснив в судовому засіданні, у нього на утриманні перебуває його матір, яка проживає в тому ж населеному пункті, що і він.

Згідно довідки № 320 від 25.10.2018 року Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, мати ОСОБА_2, відповідача у справі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з ним в одному населеному пункті, а саме в с. Губичі Ріпкинського району Чернігівської області.

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія НОМЕР_6), виданого 15.02.2013 року Пенсійним фондом України, вбачається, що ОСОБА_4 є пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Відповідно до копії виписки з медичної карти амбулаторного хворого Любецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Ріпкинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_4 має наступні діагнози: ІХС; стабільна стенокардія напруги ІІІ ФК; кардіосклероз ГХ ІІ ст., ст. 2; гіпертензивне серце І ст. ЦД ІІ тип, середньої важкості, субкомпенсація.

Як вбачається з пояснень позивача, вона працює на ДСП «ЧАЕС» на посаді економіста ІІ категорії з договірних та претензійних робіт кошторисно-договірного відділу та отримує заробітну плату в розмірі 10000 гривень.

Доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не надала.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він офіційно не працює, але має тимчасові заробітки та може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 гривень щомісяця.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який не має постійного місця роботи, а має тимчасові заробітки, має на утриманні матір похилого віку, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 27 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір на користь держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне рішення виготовлено 17 листопада 2018 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька