20.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/3507/18
Єдиний унікальний номер 205/2147/18
Провадження № 2-з/205/119/18
УХВАЛА

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року позов залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п. 9 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 3 липня 2018 року позивачем було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 липня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2018 року справу було призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача, було залучено ОСОБА_3

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року було задоволено заяву відповідача про допит свідків.

7 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій просив витребувати у відповідача копію її трудової книжки та/або інші докази отримання нею доходів за період з 10 вересня 1996 року по 8 серпня 2016 року, оскільки у відзиві на позов ОСОБА_2 стверджує, що протягом усього часу перебування у шлюбі з позивачем сплачувала комунальні послуги та утримувала спірну квартиру. Разом з тим, зазначені твердження не відповідають дійсності, оскільки, перебуваючи з позивачем у шлюбі, відповідач не працювала та не мала самостійного доходу. З урахуванням того, що у ОСОБА_1 є складнощі в отриманні цих доказів, самостійно він не має можливості надати їх суду, просив суд витребувати у відповідача зазначені у заяві документи.

Представником позивача та третьою особою заява була підтримана.

Відповідач та її представник проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі, дохід, який отримувався кожним з подружжя, був сумісно нажитим майном. Відповідач зазначила, що протягом усього часу працювала неофіційно, спочатку у позивача, який є фізичною особою підприємцем, а згодом разом зі своєю подругою, яка також є фізичною особою підприємцем, тому мала свій дохід і ніколи не перебувала на утримання позивача.

Перевіривши матеріали справи та заяву, з урахуванням того, що необхідність витребування обґрунтована неможливістю самостійного зібрання вказаних доказів для доведення обставин справи і спростування доводів, на які відповідач посилається у відзиві на позов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення доказів.

На підставі ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів.

З урахуванням того, що доказ, який позивач просить витребувати, має відношення до справи, та сприятиме забезпеченню повноти та обєктивності розгляду справи по суті, заява підлягає задоволенню, а вказаний вище доказ витребуванню.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: 49018, АДРЕСА_1) копію її трудової книжки та/або інші докази отримання нею доходів за період з 10 вересня 1996 року по 8 серпня 2016 року.

Копію ухвали для належного виконання вручити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: 49018, АДРЕСА_1).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.С. Приходченко