Справа № 684/598/18
2/684/179/2018 Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2018 року Старосинявський райсуд Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П.
при секретарі Олійник Л.М.
з участю позивача ОСОБА_1
опіки та піклування Данілковича В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Стара Синява справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, з участю представника органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації,
ОСОБА_1 звернулася до Старосинявського районного суду Хмельницької області із позовною заявою до ОСОБА_4, в якій просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та змінити розмір аліментів, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дочкою повноліття.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що перебуваючи з відповідачем в зареєстрованому шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3, даний шлюб розірвано 13.06.2016 року Старосинявським районним судом. Дитина залишилась проживати з позивачем. Також, 13.06.2016 року Старосинявським районним судом, було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн.
Відповідач ухиляється від виховання дочки, не проявляє до неї батьківської турботи та уваги, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Більше 2-х років не проживають разом, не спілкуються.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини, на які посилається в позові. Позивач зазначила, що не чинила ніяких перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, проте останній не проявляв батьківської турботи будь-яким чином; не цікавився життям дитини.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України та з урахуванням положень ч.3 ст.131, ст. 223 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача з ухваленням заочного рішення.
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Констатував, що ОСОБА_4 не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, здоров'я, матеріальне забезпечення, не спілкується з дочкою, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться навчанням.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області 05.09.2014 року. Дитина народилась в шлюбі позивача та відповідача, який заочним рішенням Старосинявського районного суду розірвано 13.06.2016 року. ОСОБА_3 проживає з позивачем, яка виховує її та несе витрати по утриманню, відповідно довідки №105 від 31.07.2018 року, виданої Старосинявською селищною радою Хмельницької області.
Відповідно до заочного рішення Старосинявського районного суду від 13.06.2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 було вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій формі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 19.05.2016 року і до досягнення повноліття.
Батько ОСОБА_4 в дошкільний навчальний заклад, який відвідує дитина не з'являється, не цікавиться навчанням та вихованням дочки, що підтверджується довідкою №41 від 03.08.2018 року, виданої дирекцією Старосинявського ДНЗ №1 «Зернятко».
Орган опіки та піклування підтвердив у своєму висновку від 12.10.2018 року за №41/29-32-4206/2018, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним, відповідає інтересам дитини.
Дані обставини підтримали в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які вказали, що насправді батько дитини ОСОБА_4 не спілкується з дитиною та не піклується нею.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно роз'яснень викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача ОСОБА_4 щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, так як протягом тривалого часу він матеріальної допомоги на дитину не
надає, не турбується про фізичний та духовний розвиток доньки, її життя. Дитиною опікується мати, яка займається її вихованням та утриманням.
Будь-яких доказів того, що батьківські обов'язки не виконуються ОСОБА_7 з поважних причин, як того вимагають ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, судом не здобуто.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в частині вимог про позбавлення батьківських прав позов підлягає задоволенню, оскільки переконаний, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку.
Разом з тим, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій
сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно роз'яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що неповнолітня дочка позивачки та відповідача на даний час проживає з матір'ю, обоє з батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає доцільним та можливим позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задовольнити та стягнути з відповідача та користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму, передбаченого чинним законодавством на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.164, ст.ст. 180 - 183, 191 СК України, положеннями Конвенції про права дитини, ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Змінити розмір аліментів, які присуджені з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Кіровськ Луганської області, на користь ОСОБА_1 на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 користь ОСОБА_1 704,80 грн. судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави 704,80 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса: АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.
Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса: (останнє відоме місце проживання) АДРЕСА_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.
Дата складання повного тексту рішення 19 листопада 2018 року.
Суддя _________ О. П. Завадська