Справа № 461/840/18
Провадження № 2/461/569/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Лялюк Є.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Старий Львів», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» в порядку статті 128 КПК України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Старий Львів», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» в порядку статті 128 КПК України про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому просить:

-визнати її цивільним позивачем у кримінальних провадженнях №0002819 від 11.08.2015 р. та №50003918 від 30.08.2016 р.;

-у разі встановлення осіб, які вчинили злочинні дії, визнати їх цивільними відповідачами у кримінальних провадженнях №0002819 від 11.08.2015 р. та №50003918 від 30.08.2016 р.;

-стягнути з цивільних відповідачів солідарно майнову шкоду в сумі 51500 грн.;

-стягнути з цивільних відповідачів моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі(стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з цивільним позовом в порядку статті 128 Кримінального процесуального кодексу України в конкретних кримінальних провадженнях №0002819 від 11.08.2015 року та №50003918 від 30.08.2016 року, яке перебуває на стадії досудового розслідування.

Позовна заява ОСОБА_1 зареєстрована як цивільна справа, однак за своїм змістом є цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З тексту позову вбачається, що ОСОБА_1 скористалася своїм правом, визначеним статтею 128 КПК України та предявила цивільний позов у кримінальному провадженні, який відповідно до вимог частини 5 статті 128 КПК України розглядається судом за правилами, встановленими КПК України.

При цьому частиною 7 статті 128 КПК України визначено, що особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобовязує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Отже, з урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в рамках кримінального провадження. У разі не предявлення цивільного позову в кримінальному провадженні, а також якщо цивільний позов буде залишено без розгляду, позивач має право предявити його в порядку цивільного судочинства. На даний час позивач має право звернутися з даним позовом до органу досудового розслідування в провадженні якого перебуває зазначене кримінальне провадження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, суддя, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, відмовляє у відкритті провадження у справі у зв'язку з тим, що позовну заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Клопотання ОСОБА_1 про арешт банківських рахунків також належить розглядати за правилами встановленими КПК України в рамках конкретного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 186 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Старий Львів», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» в порядку статті 128 КПК України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію даної ухвали направити позивачу, позовну заяву з додатками повернути ОСОБА_1

Розяснити позивачу право на звернення з цивільним позовом в порядку статті 128 КПК України до органу досудового розслідування, в провадженні якого перебувають зазначені кримінальні провадження, при цьому, у разі не предявлення цивільного позову в кримінальному провадженні, а також якщо цивільний позов буде залишено без розгляду, позивач має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лялюк Є.Д.