Справа № 646/4328/17
№ провадження 2/646/209/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.18 місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

головуючого судді Теслікової І.І.

за участі секретаря Ротач К.О.

позивача - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним одностороннього правочину (заяви про прийняття спадщини) та визначення додаткового строку для подачі заяви по прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, зареєстровану у книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Харківської державної нотаріальної контори за № 55 та визначення додаткового строку в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, в порядку ст. 1276 ЦК України ( спадкова трансмісія).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заява про прийняття спадщини ( односторонній правочин) після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, була складена без застосування положень ст. 1276 ЦК України, що і стало на його думку відмовою у видачі свідоцтва, як на підставу для визнання її недійсною.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник третьої особи у призначені судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Витребувані документі, а саме копію спадкової справи заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, не надали.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч.1, ч.2, п.п. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті та роз'яснень, які містяться в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З матеріалів справи, а саме з відповіді завідуючої Першої державної нотаріальної контори О.В. Цуканової від 16.05.2017 року № 1895/02-14 вбачається, що заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини зареєстрована в у книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Харківської державної нотаріальної контори за № 55 від 18 січня 2017 року.

Крім того, з вищезазначеного листа вбачається, що ОСОБА_4 вважається спадкоємцем за законом другої черги після смерті його рідної тітки - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відмовою від спадщини на його користь рідної сестри спадкодавця, ОСОБА_7. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю другої черги, на нерухоме та рухоме майно, яке належало рідній тітці ОСОБА_4, не вбачається можливим в зв'язку з тим, що є спадкоємці попередньої черги, які закликаються до спадкування згідно статті 1276 Цивільного кодексу України на частку їх племінника, сина спадкодавця - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та не встиг прийняти спадщину, які спадщину прийняли. Заповіт не складався. Відповідно до ст. ст. 1224, 1258, 1259, 1262, 1269, 1273, 1276 ЦК України, відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину на законом після смерті його рідної тітки.

У вищезазначеному листі завідуюча Першої державної нотаріальної контори О.В. Цуканова надала наступні роз'яснення:

Одночасно повідомляємо про те, що згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, однак складеного заповіту в матеріалах спадкової справи не вбачається.

Видача свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю другої черги, на нерухоме та рухоме майно, яке належало рідній тітці ОСОБА_4, не вбачається можливим в зв'язку з тим, що є спадкоємці попередньої черги, які закликаються до спадкування згідно статті 1276 Цивільного кодексу України на частку їх племінника, сина спадкодавця - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та не встиг прийняти спадщину, які спадщину прийняли.

Згідно ст. 1258 Цивільного кодексу України «Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.»

Відповідно до ст. 1259 ЦК України «Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані».

На підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України «...за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані...».

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті. Той з подружжя, який його пережив, та батьки».

Ст. 1262 ЦК України, передбачено, що: «У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.». Спадкоємцем другої черги надані усі необхідні документи які підтверджують родині відносини.

Разом з цим, статтею 1276 передбачений перехід права на прийняття спадщини, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), на підставі якої спадщину прийняли інші спадкоємці, рідні дядьки померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся з заявою про прийняття спадщини 18 січня 2017 року після смерті його рідної тітки - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто у строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернувся у строк визначений чинним законодавством. Постанови нотаріуса Першої державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропущення строку для прийняття спадщини не виносилась.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5

Крім того, суд приходить до висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсною подану ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, зареєстровану у книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Харківської державної нотаріальної контори за № 55, оскільки вищезазначена заява свідчить про набуття цивільних прав, а саме про прийняття спадщини після смерті його рідної тітки - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Заяви про відмову від прийняття спадщини, як наголошено позивачем у судовому засіданні, останнім надано не було.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ст. 203 вказаного Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Посилання позивача на те, що заява про прийняття спадщини ( односторонній правочин) після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, була складена без застосування положень ст. 1276 ЦК України, що і стало на його думку відмовою у видачі свідоцтва, як на підставу для визнання її недійсною, судом не приймається, оскільки заява свідчить про набуття цивільних прав, а саме про прийняття спадщини після смерті його рідної тітки - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та як вбачається з вищезазначеної відповіді завідуючої Першої державної нотаріальної контори О.В. Цуканової від 16.05.2017 року № 1895/02-14 позивачу було відмовлено, з посилання на ст. ст. 1224, 1258, 1259, 1262, 1269, 1273,1276 ЦК України, а саме з посиланням на те, що ОСОБА_4 вважаєтесь спадкоємцем за законом другої черги після смерті його рідної тітки - ОСОБА_5 та спадщину прийняли інші спадкоємці, рідні дядьки померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8, який є сином ОСОБА_5.

З матеріалів справи не вбачається ухвалення рішення суду про усунення від права на спадкування спадкоємців за законом попередньої черги, або звернення до суду з позовом про усунення від права на спадкування спадкоємців за законом попередньої черги, про визнання право власності в порядку спадкування тощо.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 19, 77-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, 202, 203, 215, 232 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним одностороннього правочину (заяви про прийняття спадщини) та визначення додаткового строку для подачі заяви по прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 лютого 2018 року.

Суддя І.І. Теслікова