Справа № 562/3143/18
Номер провадження 2/555/575/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" листопада 2018 р.
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди батька, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу для виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди другого з батьків, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Шлюб розірвано на підставі рішення Здолбунівського районного суду № 2-1513 від 17 грудня 2009 року. Від даного шлюбу в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду місце проживання дитини після розлучення визначено разом зі позивачкою . В даний час дитина проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. В зв»язку із укладенням шлюбу з іншим чоловіком вона змінила прізвище на «Краснобока». ОСОБА_1 матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини те цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітнього сина ОСОБА_3 за кордон для відпочинку та оздоровлення останнього. Водночас, мій син часто хворіє застудними захворюваннями та помірно розповсюдженим віті ліго, пігментним меланоцитарним невусом обличчя - для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку якособистості. Але не зважаючи на це, її колишній чоловік - ОСОБА_2, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При
цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його
відмову, він не наводить.
У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі , позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки, суду не повідомив. Для повідомлення відповідача було подано оголошення в ЗМІ.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвали, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області 14 січня 2010 року.
Від шлюбу сторони мають дитину сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.10.2012 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Березнівського районного управління юстиції Рівненської області.
Дитина проживає з позивачем, відповідач після розірвання шлюбу участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає.
Згідно ч. 2 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.10.2012 року стверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Згідност.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межіУкраїни лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянинаУкраїни за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянинаУкраїни для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадянУкраїни за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданийдітямгромадянамУкраїнизгідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданийвідповідно до Правил; паспорт громадянинаУкраїни для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на оформлення документів, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють підготовку документів для виїзду неповнолітнього за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виготовлення проїзних документів без згоди батька.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Суд на підставі викладеного та керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. ст. 150, 154 СК України, ст.ст. 10,13, 81, 141, 263- 265 ЦПК України,-
Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу
батька дитини - ОСОБА_2 строком на два місяці;
Дозволити ОСОБА_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або
супроводу неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження за межі України в країни Європи строком на два місяці з дня надрання рішення законної сили .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Мельничук Н. В.