Номер провадження 2/754/1051/18
Справа №754/1080/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, треті особи: Перша київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, треті особи: Перша київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги мотивує наступним.

03.09.2009 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Досінчуком Ф.І., зареєстрованого за реєстровим №6121, ОСОБА_1 була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за №3415 від 08.09.2009 року в реєстровій книзі д. 2081-10.

Вищезазначена квартира була придбана у шлюбі, за згодою дружини позивача ОСОБА_2

На підставі постанови слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України Федорченка Д.В. від 07.09.2009 року в межах кримінальної справи №53-3242, порушеної відносно невстановлених осіб по факту шахрайства за ч.3 ст. 190 КК України, Першою київською державною нотаріальною конторою 26.10.2009 року накладено заборону на відчуження вищевказаної квартири.

17.06.2014 року, коли позивачу стало відомо про існування арешту, останній звернувся до слідчого Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві із заявою про скасування арешту квартири за вх. №ч-1733 від 17.06.2014 року, однак, до моменту звернення позивача до суду з даним позовом відповіді від слідчого позивачем не отримано та арешт з квартири не знято.

Позивач зазначає про те, що відносно нього та його дружини ОСОБА_2 не порушено кримінальної справи (не відкрито кримінальне провадження), вони не є підозрюваними, обвинуваченими, цивільними відповідачами у кримінальному провадженні, не є учасниками кримінального провадження, а тому позбавлені права оскаржувати дії/бездіяльність слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Досудове слідство у даній кримінальній справі було зупинено на підставі п.3 ст. 206 КПК України (в ред. 1960 року) у 2009 році. З того часу будь-які процесуальні дії органом досудового розслідування не проводились, до кримінальної відповідальності ніхто не притягувався.

На даний час у позивача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2, третьої особим по справі, виникла необхідність продати квартиру, однак, накладений арешт позбавляє їх можливості розпоряджатись належним їм майном на власний розсуд

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 вимушений був звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 25.01.2017 року (а.с. 6-8) у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, треті особи: Перша київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2017 року (а.с. 64-65) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.02.2017 року скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

29.06.2017 року справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва та передана для розгляду раніше визначеному складу суду (а.с. 68).

Ухвалою суду від 29.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача, відповідно до змісту якої останній просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги (а.с. 88).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату,ч ас і місце розгляду справи неодноразово повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи (а.с. 75, 82).

Представник третьої особи - Першої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника Першої київської державної нотаріальної контори Мотицького І.Л., відповідно до змісту якої останній просив суд розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлена належним чином (а.с. 76, 84), причини своєї неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якої просив суд про задоволення позовних вимог.

За даних обставин, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 03.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Досінчуком Ф.І. (а.с.25), копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №7684035 від 03.09.2009 року (а.с. 26).

Як вбачається з копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №78142045 від 15.01.2017 року (а.с. 27), на підставі постанови слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України Федорченка Д.В. від 07.09.2009 року в межах кримінальної справи №53-3242, Першою київською державною нотаріальною конторою 26.10.2009 року накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2013 року (а.с. 81-82), скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2010 року про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності та витребування майна. Скасовано арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1. Дана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили 08.10.2013 року.

17.06.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до слідчого Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві із заявою за вх. №ч-1733 про скасування арешту квартири (а.с. 78-80), однак, до моменту звернення позивача до суду з даним позовом відповіді від слідчого позивачем не отримано та арешт з квартири не знято.

Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.12.2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, третя особа: Приватний нотаріус КМНО Пірнак М.В. про визнання довіреності недійсною, про визнання договору дарування недійсним, про визнання права власності, про витребування майна із чужого незаконного володіння

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згыдно з приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК Украъни, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права васності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згыдно з ч.2 ст. 59 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, шо не зняття арешту з квартири порушує право користування та розпорядження майном його власником, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві (місцезнаходження: вул. Драйзера, 9-Б, м. Київ), треті особи: Перша київська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: пр. Перемоги, 11, м. Київ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 9183041, накладений Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві Федорченка Д.В. від 07.09.2009 року у кримінальній справі №53-3242.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 16.02.2018 року.

Суддя