Справа № 2-180/11 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3170/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 грудня 2013 року та за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року про виправлення описки у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, (третя особа: ПАТ КБ «Приватбанк») про визнання права на спадкове майно та його поділ, про визнання недійсним договору купівлі продажу майна, -

в с т а н о в и л а:

в червні 2010 року ОСОБА_6 звернулася в суд з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що 08.04.2009 року померла її матір ОСОБА_7, яка перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, відповідачем по справі. На час смерті ОСОБА_7 була співвласником майна: ? частини квартири АДРЕСА_1, частини будинку № 23/1 по вул. Головній, в м. Червонограді, ? частини будівлі № 1 та № 2, які знаходяться в м. Белз Сокальського району Львівської області по вул. Зеленій, 34, ? частини від 4/10 долі будинку розташованого в м. Белз Сокальського району Львівської області, пл.. України, 6. Так як інші спадкоємці першої черги, батьки покійної: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від своєї частки спадкового майна відмовилися на її користь, то просила визнати за нею право власності на 3/8 частини вищевказаного нерухомого майна та, доповнивши позовні вимоги, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.07.2010 року № 1958 укладений між відповідачами про продаж будівлі № 1 та № 2 розташованих по вул. Зеленій в м. Белз Сокальського району Львівської області.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27 грудня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Договір купівлі-продажу укладений 10.07.2010 року № 1958 між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_10 купила будівлі № 1 та № 2 по вул. Зеленій, 34 в м. Белз Сокальського району Львівської області визнано недійсним.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 3/8 частини слідуючого майна: житлового будинку № 23 по вул. Головній в м. Червонограді Львівської області, будівлі № 1 та № 2 в м. Белз по вул. Зеленій, 34 Сокальського району Львівської області, 4/100 долі будинку № 6 на площі України в м. Белз Сокальського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_7.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 171 грн.

Арешт майна накладений Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 08.07.2010 року скасувано після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване рішення є незаконне та необґрунтоване, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема покликається на те, що вона є добросовісним набувачем спірного майна, оскільки на сьогоднішній день договір купівлі-продажу від 07.07.2010 p., який посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 1862, і відповідно до якого вона набула права власності на це приміщення, недійсним судом не визнаний. Також законом прямо не встановлена недійсність такого правочину. Відтак, перш ніж визнати право власності на частину спірного приміщення за позивачем ОСОБА_12 спочатку, необхідно було визнати недійсним названий договір купівлі-продажу згідно якого вона придбала це приміщення або ж витребувати його від неї. Таких дій, вчинено не було і підстав для цього немає, оскільки вона є добросовісним набувачем цього майна. Крім того, зазначає що суд визнав оскаржуваним рішенням право власності на чистину її приміщення незважаючи на те, що це приміщення було на той період вже у її власності, що підтверджувалось копією названого договору, який був в розпорядженні суду. Відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Апелянт ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, прийнятого при неповному дослідженні обставин справи, що мають значення для справи. Покликається на те, що у суду не було підстав визнавати недійсним укладений між нею та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу від 10.07.2010 p., який посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 і зареєстрований в реєстрі за № 1958, відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а вона купила нежитлову будівлю (їдальня) поз-1, загальною площею 454, 5 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Зелена, 34 в м. Белз Сокальського району Львівської області, а тим більше і в частині нежитлової будівлі загальною площею 99,8 кв.м., що знаходиться в м. Белз, по вул. Зелена № 34 , Сокальського району Львівської області, поз-2, яка відчужувалась ОСОБА_2 в її користь на підставі зовсім іншого нотаріально посвідченого договору від 10.07. 2010 р., який був зареєстрований в реєстрі за № 1956, та який судом недійсним не визнавався і вимоги щодо визнання якого недійсним навіть не було. Крім того, зазначає, що при посвідченні договорів купівлі продажу, укладених між нею і ОСОБА_2, нотаріус перевіряв чи не має заборони відчуження або арешту на нерухоме майно, яке було предметом договорів купівлі продажу, оскільки, такої зареєстрованої заборони не було, а про ухвалу суду від 08.07.2010 року про забезпечення позову нікому на той час не було відомо, тому і були укладені вказані договори посвідченні нотаріусом та зареєстровані відповідно в реєстрі за №1958 та №1956, відтак будь-яких порушень чинного законодавства при укладенні цих договорів не було. Враховуючи вищенаведене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Апелянт ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, прийнятого при неповному дослідженні обставин справи, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що він підтримує доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині стосовно визнання судом недійсним вказаного договору купівлі - продажу від 10.07.2010 p., який посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 LT. і зареєстрований в реєстрі за № 1958, відповідно до якого він продав, а ОСОБА_3 купила нежитлову будівлю (їдальня) поз-1 , загальною площею 454, 5 кв.м. , що знаходиться за адресою вул. Зелена, 34 в м. Белз Сокальського району Львівської області. Також підтримує апеляційну скаргу і в частині незаконності та необґрунтованості судового рішення про визнання за ОСОБА_12 права власності на 3/8 частини вказаних нежитлових будівель (поз.-1 , поз.-2), придбаних ОСОБА_3. Тому, оскаржує судове рішення в названій частині з таких же підстав в т. ч. і у зв`язку з тим, що у суду не було підстав для визнання права власності за ОСОБА_12 на частку у вказаному майні, оскільки і вимоги такої не було, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове яким в позові ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Виключено з абзацу 2 резолютивної частини рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 грудня 2013 року, при визнанні недійсним договору купівлі-продажу № 1958 від 10.07.2010 року, словосполучення «та № 2».

Виправлено описку у абзаці 3 резолютивної частини рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 грудня 2013 року, допущену у прізвищі позивачки, вказавши «Бурдейною» взамін «Бердейною».

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_2В,, ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнятою при неповному дослідженні обставин справи, що мають значення для справи, а відтак підлягає до скасування.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторони ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали заяву про затвердження мирової угоди з викладеними в ній умовами.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, не зявились, від апелянта ОСОБА_2, представника ОСОБА_6 ОСОБА_13, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_14 надійшли заяви про затвердження мирової угоди без їхньої участі, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про затвердження мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін.

У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву на будь-якій стадії судового процесу. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Із наданої апеляційному суду мирової угоди вбачається, що сторони дійшли згоди, щодо укладення мирової угоди за умовами якої:

1. Позивач ОСОБА_6 відмовляється від вимог щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 10.07.2010 р., що були укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відчуження будівель за поз.-1 та поз.-2 на вул. Зелена, 34 у м. Белз Сокальського району Львівської області, які посвідчені приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровані в реєстрі за № 1956 і № 1958 та стосовно свого права щодо власності в порядку спадкоємства після смерті своєї матері ОСОБА_7, яка померла 08.04.2009 р., на 3/8 частини житлового будинку за адресою: м. Червоноград. вул. Головна, 23 Львівської області на користь ОСОБА_2 ; 3/8 частини будівлі поз.-1 та поз.-2 в м. Белз по вул. Зелена, 34 Сокальського району Львівської області, які 10.07.2010 р. були відчужені ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_3 та стосовно 4/10 долі (в рішенні помилково зазначено 4/100) приміщення в будинку № 6 на пл. Л. Українки в м. Белз Сокальського району Львівської області, яке згідно договору від 07.07.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 і зареєстрованого в реєстрі за № 1862, було відчужене ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 для погашення боргів перед ПАТ КБ «Приватбанк», із здійсненням заходів відповідно до Закону щодо внесення відповідних змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо 3/8 частини житлового будинку за адресою: м. Червоноград, вул. Головна, 23 Львівської області та 3/8 частини будівлі поз.-l та поз.-2 в м. Белз по вул. Зелена, 34 Сокальського району Львівської області, які зареєстровані на даний час за нею на підставі оскаржуваного рішення суду першої інстанції по цій справі від 27Л2.2013р. і в подальшому не претендуватиме на це майно в порядку спадкоємства після смерті своєї матері, в. т.ч. на відшкодування його грошової вартості.

2. Взамін на відмову позивача ОСОБА_12 від вказаних вимог щодо визнання недійсними зазначених договорів та щодо права власності на частки у цьому майні в порядку спадкоємства після смерті своєї матері ОСОБА_7, яка померла 08.09.2009 p.. відповідач ОСОБА_2 зобов`язується подарувати ОСОБА_6, належну йому на праві власності 1/16 частку квартири АДРЕСА_2, яку він успадкував після смерті ОСОБА_7, протягом одного місяця з моменту затвердження судом цієї мирової угоди.

3. Позивач ОСОБА_12 та відповідач ОСОБА_2 також домовились, що після укладення та затвердження судом цієї мирової угоди і її виконання, ОСОБА_12 більше не претендуватиме на вказане нерухоме майно в порядку спадкоємства після смерті ОСОБА_7 та на його поділ і це майно в повному об`ємі залишається у власності ОСОБА_2 - житловий будинок за адресою: м. Червоноград, вул. Головна, 23 Львівської області; ОСОБА_3 - будівлі поз.-l та поз.-2 в м. Белз по вул. Зелена, 34 Сокальського району; ОСОБА_4 - 4/10 долі (в рішенні помилково зазначено 4/100) приміщення в будинку № 6 на пл. Л. Українки в м. Белз Сокальського району Львівської області.

4. Сторони відмовляються від стягнення з кожного сторін понесених ними будь-яких судових витрат по цій цивільній справі, і свої витрати несуть самостійно.

Мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обовязків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що надану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст.207, 255, 373 ЦПК України, суд, -

у х в а л и л а:

Затвердити укладену між позивачем ОСОБА_6 відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання права на спадкове майно та його поділ, про визнання недійсним договору купівлі продажу майна.

1. Позивач ОСОБА_6 відмовляється від вимог щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 10.07.2010 р., що були укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відчуження будівель за поз.-1 та поз.-2 на вул. Зелена, 34 у м. Белз Сокальського району Львівської області, які посвідчені приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровані в реєстрі за № 1956 і № 1958 та стосовно свого права щодо власності в порядку спадкоємства після смерті своєї матері ОСОБА_7, яка померла 08.04.2009 р., на 3/8 частини житлового будинку за адресою: м. Червоноград. вул. Головна, 23 Львівської області на користь ОСОБА_2; 3/8 частини будівлі поз.-1 та поз.-2 в м. Белз по вул. Зелена, 34 Сокальського району Львівської області, які 10.07.2010 р. були відчужені ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_3 та стосовно 4/10 долі (в рішенні помилково зазначено 4/100) приміщення в будинку № 6 на пл. Л. Українки в м. Белз Сокальського району Львівської області, яке згідно договору від 07.07.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_11 і зареєстрованого в реєстрі за № 1862, було відчужене ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 для погашення боргів перед ПАТ КБ «Приватбанк», із здійсненням заходів відповідно до Закону щодо внесення відповідних змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо 3/8 частини житлового будинку за адресою: м. Червоноград, вул. Головна, 23 Львівської області та 3/8 частини будівлі поз.-l та поз.-2 в м. Белз по вул. Зелена, 34 Сокальського району Львівської області, які зареєстровані на даний час за нею на підставі оскаржуваного рішення суду першої інстанції по цій справі від 27Л2.2013р. і в подальшому не претендуватиме на це майно в порядку спадкоємства після смерті своєї матері, в. т.ч. на відшкодування його грошової вартості.

2. Взамін на відмову позивача ОСОБА_12 від вказаних вимог щодо визнання недійсними зазначених договорів та щодо права власності на частки у цьому майні в порядку спадкоємства після смерті своєї матері ОСОБА_7, яка померла 08.09.2009 p.. відповідач ОСОБА_2 зобов`язується подарувати ОСОБА_6, належну йому на праві власності 1/16 частку квартири АДРЕСА_2, яку він успадкував після смерті ОСОБА_7, протягом одного місяця з моменту затвердження судом цієї мирової угоди.

3. Позивач ОСОБА_12 та відповідач ОСОБА_2 також домовились, що після укладення та затвердження судом цієї мирової угоди і її виконання, ОСОБА_12 більше не претендуватиме на вказане нерухоме майно в порядку спадкоємства після смерті ОСОБА_7 та на його поділ і це майно в повному об`ємі залишається у власності ОСОБА_2 - житловий будинок за адресою: м. Червоноград, вул. Головна, 23 Львівської області; ОСОБА_3 - будівлі поз.-l та поз.-2 в м. Белз по вул. Зелена, 34 Сокальського району; ОСОБА_4 - 4/10 долі (в рішенні помилково зазначено 4/100) приміщення в будинку № 6 на пл. Л. Українки в м. Белз Сокальського району Львівської області.

4. Сторони відмовляються від стягнення з кожного сторін понесених ними будь-яких судових витрат по цій цивільній справі, і свої витрати несуть самостійно.

Визнати нечинним ухвалене у даній справі судове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 грудня 2013 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, (третя особа: ПАТ КБ «Приватбанк») про визнання права на спадкове майно та його поділ, про визнання недійсним договору купівлі продажу майна.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 30.03.2018р.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_15