Дата документу 12.11.2018
Справа № 501/1315/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Тимко М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3917, вчинений приватним нотаріусом Черніговського міського нотаріального округу від 14.09.2016 р., щодо звернення стягнення грошових коштів з ОСОБА_1; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,0 грн.
Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинила виконавчий напис в порушення вимог ст.ст.13-1, 87 ЗУ «Про нотаріат», при вчинені виконавчого напису нотаріус не отримувала від відповідача та позивача первинних документів щодо видачі кредиту. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та він не може бути доказом безспірності грошової вимоги. Приватний нотаріус ОСОБА_2 вчинила нотаріальну дію не за своїм територіальним округом. Просив суд задовольнити позов.
Позивач надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.95).
Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.94), надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності у задоволені позову відмовити з підстав викладених у відзивах.
Відповідачем наданий відзив на позов (а.с.19-21) в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Свою позицію відповідач мотивує тим, що кредитний договір, який був укладений між позивачем та відповідачем передбачав зобовязання позивача повернути кредити до 31.12.2007р. У 2011 році ПТА КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 та по справі було ухвалено заочне рішення, яке згодом за заявою позивача було скасоване а позов залишений без розгляду. У 2015 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Арбузинського районного суду Миколаївської області із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1, позов залишено без розгляду. Згодом відповідач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за виконавчим написом, який було вчинено з суровим дотриманням глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості.
Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове зсідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву (а.с.91) в якій просив суд розглянути справу за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 листопада 2011 року був задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.69-70).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 січня 2012 року заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 листопада 2011 року було скасоване за заявою ОСОБА_1 (а.с.73).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 вересня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду (а.с.74).
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.05.2015р. позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», був залишений без розгляду (а.с.81).
-заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 303,42 грн.;
-заборгованості за відсотками у розмірі 15 496,37 грн.;
-заборгованості з пені у розмірі 37 580,34 грн.;
-заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,0грн.;
-заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 719,01 грн.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.
Слід зазначити, що представником відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів того, що він звертався до ОСОБА_1 із заявою про усунення порушень за кредитним договором, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення.
Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.
Також нотаріус не з'ясував, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.
Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконаню.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя