Справа № 211/1151/18
Провадження № 2-з/211/14/18
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

13 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Ніколенко Д.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановила:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» представлена Структурним підрозділом «Криворізьке локомотивне депо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фабрикацією виконавчого провадження № 54954486.

12 квітня 2018 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженні № 54954486 і заборонити Регіональні філії «Придніпровсьа залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» перераховувати кошти на рахунок 03679 в ПАТ «КБ «приватБанк» МФО 305299 та на рахунок 170 в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851, до закінчення розгляду справи, вказавши, що так як він не може оскаржити дії приватного виконавця в порядку статей 447-453 ЦПК України, подав позов по фабрикації виконавчого провадження, стаття 10 ЦПК України передбачає застосування аналогії закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини 1,2 статті 150 ЦПК України).

Пунктами 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Предметом позову є стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з тексту позову, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 20822,20 грн., а саме: 10078,93 грн. незаконного утримання з заробітної плати та інших виплат за місцем роботи, 104,78 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 61,08 грн. три проценти річних від простроченої суми, 277,41 грн. за упущену вигоду, 300,00 грн. за сплату послуг нотаріуса, 10000,00 грн. плати за інформаційно-правові послуги кваліфікованого юриста для поновлення через суд порушених прав, 18615,00 грн. моральної шкоди.

Зазначене вказує на невідповідність виду забезпечення позову, який просить позивач, заявленим ним позовним вимогам.

Застосування аналогії закону відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України в даному випадку не допускається.

Керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд,-

ухвалила:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 квітня 2018 року.

Суддя Д.М.Ніколенко