печерський районний суд міста києва
Справа № 201/115/18-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Чепізі Є. І.,

вирішуючи у судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, шляхом зупинення стягнення до вирішення спору по суті, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2018 заявник звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вказаною заявою /а. с. 2-3/.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська справу за заявою передано для розгляду до Печерського районного суду м. Києва на підставі положень частини 12 статті 28 та пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України /а. с. 20-21/.

До Печерського районного суду м. Києва справа надійшла 02.04.2018 і після визначення судді для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), 04.04.2018 передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Із змісту заяви та додатків до неї вбачається, що предметом спору, у цілях якого було подано заяву про забезпечення позову, є виконавчий напис № 6976 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., виданий 16.08.2016, який позивач має намір просити суд скасувати і згідно з яким здійснюється стягнення на користь ПАТ «КБ «Приватбанк».

Заявник вказала, що ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» здійснює дії щодо повторного стягнення з неї суми боргу за договором кредиту № DNH4KS30440107 у розмірі 76636 грн. 36 коп., оскільки вона вже погасила за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2009 суму боргу 2947 грн. 95 коп. та відсотки, еквівалент яких у гривні нею не вказано.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначила, що, у випадку здійснення виконавчих дій до закінчення розгляду цивільної справи, з неї можуть бути завчасно стягнуті грошові кошти на користь банку-відповідача, які, у разі, скасування виконавчого напису нотаріуса, фактично неможливо буде повернути.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовною вимогою майбутнього позову, а саме сума боргу у розмірі 76 636 грн. 85 коп. та вже погашену суму у розмірі 2 947 грн. 95 коп. та відсотки, розмір яких не вказано, суд приходить до висновку про необґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки думка заявника щодо того, що, у разі вирішення спору на її користь, вона не зможе повернути фактично стягнуті на користь банку у виконавчому провадженні грошові кошти, не ґрунтуються на законі, достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, а відтак заява про забезпечення позову до звернення із ним до суду, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, шляхом зупинення стягнення до вирішення спору по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова