Провадження № 2/344/1306/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді: Островського Л.Є.

секретаря с/з: Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи без його участі, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Зважаючи на заяви сторін та з огляду на подання позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, актовий запис №1358, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с. 12).

За життя ОСОБА_3 оформила заповіт від 20.07.2016р. за реєстраційним №369, відповідно до якого остання здійснила спадкове розпорядження, а саме все рухоме і нерухоме майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося заповіла ОСОБА_2 ( а.с.6).

Предметом спадкування являється двокімнатна квартира за АДРЕСА_1, загальною площею-44,6 кв.м., житловою -29,2 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4, позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Перець Н.В. із заявою про прийняття спадщини, проте Постановою від 09.08.2017р. нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки спадкоємець ОСОБА_2 не подав належним чином оформлені документи власності на квартиру, що є об'єктом спадкування.

Судом встановлено, що за час свого життя ОСОБА_3 не оформила власність на квартиру в органах реєстрації.

Як вбачається із акту передачі квартириАДРЕСА_1 дана квартира на підставі Закону України « Про власність передана Житлово-будівельним кооперативом №2 УРСР Івано-Франківського міськвиконкому у власність ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою Житлово-будівельного кооперативу №2 у вказаній квартирі прописана тільки ОСОБА_3.

Відповідно до довідки ЖБК №2 від 2015 року яка видана ОСОБА_3 заборгованість за ЖЕО №2 по вищевказаній квартирі немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У справі встановлено, що внаслідок відсутності у позивача правовстановлюючого документу на квартиру, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за заповітом ( а.с. 8).

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку щляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК).

Статею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1, то спадкоємемець також набуває право власності у порядку спадкування.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому, позов ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на двокімнатну АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м., житловою -29,2 кв.м. після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.. ст..1225, 1223, 1297, 1218, 392, 328, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.. ст.. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею-44,6 кв.м., житловою-29,2 кв.м. після смерті ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.