У Х В А Л А

26 березня 2018 року

м. Київ

справа № 759/9608/16-ц

провадження № 22-ц/796/3621/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок інфляції за період між датою скоєння дорожньо-транспортної пригоди і моментом виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 14 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У справі, яка переглядається, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок інфляції за період між датою заяви початкового позову і моментом виконання рішення суду із посиланням на те, що звільнена від сплати судового збору відповідно до п.п. 1, 6 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно п. 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; п. 6 статті 5 Закону України «Про судовий збір» - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з копії вироку від 03 листопада 2014 року цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто на її користь з ОСОБА_3 42 594 гривні 33 копійки матеріальної шкоди та 100 000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2016 року та 18.03.2016 року ОСОБА_2 вже отримала присуджені їй вироком від 03 листопада 2014 року кошти в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

А оскільки в своїй позовній заяві, посилаючись на частину першу статті 625 ЦПК України, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, а також 3 % річних від простроченої суми, що не є тотожним з позовом про відшкодування шкоди, тому позивачка ОСОБА_2 не може бути звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, адже Законом України «Про судовий збір» встановлено чіткий перелік випадків, в яких визначене коло осіб звільняється від сплати судового збору.

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, апелянт при подачі позовної заяви мала би сплатити судовий збір в розмірі 6214 грн. 57 коп.

Згідно із п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже апелянту слід сплатити 9 321 грн. 86 коп. на реквізити Апеляційного суду м. Києва:

Отримувач коштівУДКС у Солом'янському районі м. Києва Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38050812 Банк отримувачаГУ ДКСУ у м. Києві Код банку отримувача (МФО)820019 Рахунок отримувача0010 Код ЕДРПОУ суду02894757 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

З огляду на викладене, позивачці ОСОБА_2 необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 26 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 9 321 грн. 86 коп.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець