Справа № 569/5059/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" про зобов"язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" про зобов"язання вчинити дії.

У поданій до суду заяві про уточнення позовних вимог 05.10.2018р., просив зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» анулювати всі нарахування здійснені та припинити здійснювати будь які нарахування за правочином від 30.06.2016 року за яким позичальником рахується ОСОБА_1 а кредитодавцем КБ ПАТ «Приватбанк».

Своє вимоги обґрунтовує тим, що 30.06.2016 року у його помешкання по вул. Леонтовича, 37/1 у м.Рівному проникли невідомі особи та викрали особисті речі, в тому числі кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» «Універсальна Голд» НОМЕР_1. Про вказаний злочин повідомив 30.06.2016 року банк, правоохоронні органи. По даному факту зареєстроване та розслідується кримінальне провадження №0004480.

Після встановлення факту крадіжки та виклику на місце події в присутності працівників Національної поліції здійснив дзвінок за телефоном 3700 та повідомлено працівнику «Приватбанку» про крадіжку кредитних карт в тому числі кредитної картки «Універсальна Голд» НОМЕР_1 та попросив їх заблокувати. Того ж дня (30.06.2016 року) звернувся у відділення банку, що знаходиться по у м. Рівному вул. Грушевській, 42 а та повідомив про втрату (через крадіжку) кредитної картки, де працівником «Приватбанку» видано перевипущену кредитну картку «Універсальна Голд» НОМЕР_2. Також ним було змінено і фінансовий номер. Працівник відділення банку ОСОБА_4 запевнила, що будь-які операції з року по заблокованій попередній кредитній картці ніяким чином не можуть бути проведені, оскільки вона вважається анульованою (і відображається анульованою по операційній системі банку 30.06.2016 року) та ніяких більше дій вчиняти не потрібно.

Проте, починаючи з серпня місяця 2016 року, почали надходити CMC повідомлення, про наявність в мене заборгованості перед банком. На численні звернення до банку отримував відповіді в формі відписок, які за своїм змістом не відповідали суті звернення.

Вважає дії відповідача неправомірними у зв»язку зі стягненням заборгованості в сумі 12480 грн. нарахування процентів та неустойки. Він не виявляв волі щодо укладення правочину, не виступав стороною кредитного договору, не підписував жодного документу який визначав би його статус як позичальника , не отримував кредитних коштів,

Кредитний договір не викладений в простій письмовій формі, як це передбачено вимогами 1055 ЦКУ. Відповідно до ст.ст. 4, 10, 203 ЦК України зміст та форма правочину не може суперечити вимогам закону. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Недійсним правочину у формі його нікчемності пов'язане з анулюванням майнових наслідків його вчинення і встановленням наслідків, передбачених законом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 підтримали уточнену позовну заяву в межах її доводів та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Підтримав подані до суду письмові заперечення згідно яких вказав, що сторонами укладено договір банківського обслуговування у вигляді договору приєднання. Клієнтом підписана анкета-заява, якою він приєднанався до Умов та правил надання банківських послуг , договір оформлений в порядку ст. 634 ЦК України у вигляді договору приєднання. ВСУ у справі №3-1142гс16 наголошує на застосування положень таких умов. Клієнт отримав кошти через банкомат скориставшись послугою "Миттєва розстрочка". В комплексі Приват24 вкзано "Оплата частинами", проте оформелено саме "Миттєву розстрочку", документування операції здійснено 02.07.2016, проте кошти отримані саме 30.06.2016, тому містяться розбіжності в даті.

Згідно відомостей банку, клієнтом отримано 12000 грн.. у проміжку 5 години 38 хвилин по 42 хвилину, шляхом введення ПІН коду. Карта заблокована після дзвінка на гарячу лінію банку лише об 08 год.10 хв користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи те, що втручання в систему банку не було, злоумисниками фізично використано платіжний засіб, який був начебто викрадений у клієнта, тому саме він несе відповідальність за вчинення операції.Відповідно до пункту 1.1.1.129 "Умов", сервіс "Миттєва розстрочка" - це послуга Банку, яка надається держателям платіжних карток "Універсальна" та "Універсальна GOLD" на умовах терміновості, платності та зворотності. Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів. Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачуєтьсяодночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем. Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів. Кредит з використанням сервісу «Миттєва розстрочка», повертається шляхом встановлення клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і проводиться Банком на підставі договірного списання.Тому банком здійснювалося списання з картки клієнта, яка була переоформлена після втрати, заборгованість по сервісу була сплачена в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

Так судом встановлено, що в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження щодо викрадення особистого майна ОСОБА_1 за місцем його проживання у період часу з 02.00-07.30 год. 30.06.2016р., невідомою особою, шляхом вільного доступу через відкриті вхідні двері, яка проникла в приміщення будинку. Серед викрадених речей були мобільні телефони та в тому числі банківська картка.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського обслуговування у вигляді договору приєднання. Клієнтом підписана анкета-заява, якою він приєднанався до Умов та правил надання банківських послуг .

Згідно відомостей банку, клієнтом отримано 30.06.2016р. 12000 грн. у проміжку часу 5 години 38 хвилин по 42 хвилину, шляхом введення ПІН коду. Карта заблокована після дзвінка ОСОБА_1 на гарячу лінію банку о 08 год.10 хв. 30.06.2016р.

Так, згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пенів не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 8 та п. 9 Розділу VI Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснені операцій з використання електронних платіжних засобів»: «Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіж операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (п. 8).»

У спірних правовідносинах мають враховуватися положення ст..ст.1068,1071,1072,1073 ЦК України та можна звертатися за захистом порушеного права шляхом стягнення з банку грошових коштів, які були безпідставно списані із карткового рахунку. Проте, з таким предметом позову ОСОБА_1 до суду не звертався.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна заява про зобов'язання вчинити дію до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" про зобов"язання вчинити дії, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суд Рівненської області через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_1

Відповідач: ПАТ КБ "Приватбанк", місцезнаходження для листування : м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50 , КОД .

Суддя: О.В.Панас