Справа №263/6978/18
Провадження № 2 /263/1854/2018
16 листопада 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко О.А., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в місті Маріуполі. Зазначену квартиру позивач купив у відповідача ОСОБА_3, та в зазначеній квартирі з 2000 року були зареєстровані відповідачі. Після оформлення договору відповідачі вивезли свої особисті речі та з 19.10.2013 року у зазначеній квартирі не проживають. Згідно умов договору відповідачі повинні були знятись з реєстрації місця проживання до 30.01.2014 року, однак цього не зробили до теперішнього часу. Відповідачі не є членами сімї позивача, та у звязку із небажанням відповідачів в добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання, просив визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10.09.2018 року відрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судові засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, позивачу належить квартира АДРЕСА_1 (50 років СРСР) в місті Маріуполі.
Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 17-126-0108 від 21.04.2018 року, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вбачається з акту ОСББ «Троїцька 16» б/н від 21.05.2018 року, за адресою: АДРЕСА_2, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають з 20.10.2013 року, їх особисті речі у квартирі відсутні.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вказаного, а також виходячи зі смислу ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК України власник квартири на свій розсуд вирішує, чи буде особа проживати в його квартирі, чи не буде.
Згідно ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суд вважає, що оскільки відповідачі не є членами сімї позивача, який є власником житлового приміщення, більше трьох років не проживають у спірній квартирі, добровільно не припиняють своєї реєстрації, тим самим порушують право позивача користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою 165 у будинку 16 по вул. Троїцькій в місті Маріуполі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Суддя О.А. Шевченко