Провадження № 22-ц/802/67/18 Категорія: 27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору від 8 липня 2008 року №МL-А00/189/2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 316680 грн. на умовах, визначених договором, зі строком повернення до 7 липня 2017 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договорами поруки, укладеними між банком і ОСОБА_2 за №SR-А00/189/2008 від 08 липня 2008 року, та між позивачем та ОСОБА_3 за № SR-А00/189/2008/1 від 07 серпня 2013 року. Неналежне виконання умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 13 квітня 2017 року склала 156867,28 грн.

У зв'язку з наведеним позивач просив позов задовольнити, стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заборгованість за кредитним договором у розмірі 156867,28 грн. з яких: 133906,94 грн. - залишок заборгованості за кредитом по основній сумі боргу; 22450,31 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 20.05.2016 року по 12.04.2017 року; 510,03 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 07.10.2016 року по 12.04.2017 року, та судові витрати по справі в розмірі 2353,01 грн.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № МL-А00/189/2008 від 8 липня 2008 року в розмірі 156867 грн. 28 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 2353 грн. по 784 грн. 34 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін та їх представників.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть участь у справі їх представників та вимоги ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції змінити.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 1054 ЦК Кодексу передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що 8 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МL-А00/189/2008, за мовами якого останній отримав кредит у розмірі 316680 грн. на умовах, визначених договором, зі строком повернення до 7 липня 2017 року (а. с. 5-8).

Згідно з п. 1.5.1, 1.5.1.1 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів.

Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань вцілому у випадку невиконання Позичальником та /або поручителем та або майновим поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором ( п. 1.9. Кредитного договору).

08 липня 2008 року між ЗАТ (правонаступник - ПАТ ) «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № SR -A00/189/2008.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань, як до боржника так і до Поручителя , чи до обох одночасно.

07 серпня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR -A00/189/2008/1.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань, як до боржника так і до Поручителя , чи до обох одночасно.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. (ст. 553 ЦК України)

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України ( ч. 1 ст. 1050 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.( ст. 611 ЦК України).

Суд першої інстанції, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 неналежно виконувались умови кредитного договору у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 13.04.2017 року становить: 156867 грн. 28 коп. та складається: тіло кредиту - 133906 грн. 94 коп., нараховані та несплачені відсотки - 22450 грн. 31 коп., пеня за прострочення виконання зобов'язань - 510 грн. 08 коп. (а. с. 4).

Банком на ім'я відповідачів було надіслані вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 7139 від 14 квітня 2017 року, № №7148,7149 від 18 квітня 2017 року ( а.с. 12-17), які залишилась поза увагою відповідачів.

Суму кредитної заборгованості скаржником не спростовано та свого розрахунку не надано. Розмір платежів на погашення кредиту, строк їх сплати визначені умовами договору. Однак документів на підтвердження виконання позичальником у повному обсязі умов договору також не подано.

Доводи апеляційної інстанції про невідповідність висновків суду щодо розміру заборгованості, яка на думку апелянта є меншою, голослівні та бездоказові, а тому судом не приймаються до уваги.

Однак стягуючи суму заборгованості з позикодавця та з поручителів одночасно, судом першої інстанції були порушені норми матеріального права.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 553 ЦК, поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Тобто у таких випадках виникає множинність на боці поручителів. При цьому можливі варіанти: поруку надано декількома особами, кожним в повному обсязі за одним договором; поруку надано декількома особами, кожним в повному обсязі, незалежно одна від одної, на пiдставi окремих договорів; поруку надано декількома особами, але кожен з них ручається тільки в частині зобов'язання шляхом укладення як одного, так i декількох окремих договорів.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У справі, яка переглядається, є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Таким чином при забезпеченні повернення боргу відразу декількома поручителями, між ними в силу ст. 553 ЦК України та ст. 554 ЦК України не виникає солідарного зобов'язання, тому кредитор повинен звертатись із позовом про стягнення боргу до кожного з них окремо.

З огляду на викладене, а також на те, що нормами закону (як і умовами договорів поруки) не допускається солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність солідарного стягнення заборгованості з боржника та поручителів одночасно, оскільки в даному випадку слід стягувати суму боргу з боржника з боржника та окремо з кожного поручителя.

При цьому судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано визначено суму, яка підлягає стягненню з відповідачів за кредитним договором в розмірі 156867 грн. 28 коп., яка складається з тіла кредиту 133906 грн. 94 коп., нарахованих та несплачених відсотків 22450 грн. 31 коп.., пеня за прострочення виконання зобов'язань 510 грн. 08 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності відмови у позові спростовуються наведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення в цій частині, як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, судом першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором було допущено порушення норм матеріального права, то рішення суду в цій частині підлягає зміні .

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення ( незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2353, 00 гривень судового збору за подання позовної заяви по 784, 34 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року в даній справі змінити, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції:

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (індивідуальний податковий НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» () заборгованість за кредитним договором № МL-А00/189/2008 від 8 липня 2008 року в розмірі 156867 грн. 28 коп., з яких: 133906 грн. 94 коп. - тіло кредиту, 22450 грн. 31 коп. - нараховані та несплачені відсотки за період з 20.05.2016 року по 12.03.2017 року, 510 грн. 08 коп. - пеня за прострочення виконання зобов'язань з 07.10.2016 року по 12.04.2017 року.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» () заборгованість за кредитним договором № МL-А00/189/2008 від 8 липня 2008 року в розмірі 156867 грн. 28 коп., з яких: 133906 грн. 94 коп. - тіло кредиту, 22450 грн. 31 коп. - нараховані та несплачені відсотки за період з 20.05.2016 року по 12.03.2017 року, 510 грн. 08 коп. - пеня за прострочення виконання зобов'язань з 07.10.2016 року по 12.04.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 2353, 00 гривень судового збору за подання позовної заяви по 784, 34 гривень з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: