Справа № 562/1696/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності на будинок, шляхом виселення особи без надання іншого житла, -

в с т а н о в и в:

В поданій до суду заяві позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують на те, що їм належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 березня 2010 року. Позивач ОСОБА_2 є дочкою відповідача. 30 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, від даного шлюбу є син ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_3 не є ні членом сімї ОСОБА_1, ні членом сімї ОСОБА_2 Відповідач відмовляється сплачувати плату за користування квартирою. Всі витрати, повязані з утримання квартири несуть позивачі. Відповідач не оплачує комунальні послуги, не дає жодних коштів на здійснення ремонтних робіт для покращення квартири. Проте, він зареєстрований в даній квартирі та продовжує там проживати. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє постійні сварки, ображає їх нецензурними словами, погрожує їм фізичною розправою. З приводу неправомірних дій відповідача вони зверталися до правоохоронних органів.

Просять суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належної їм квартири шляхом виселення з неї ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без надання йому іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити позов.

В судове засідання відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався.

Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що дійсно відповідач по справі зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки, іноді застосовує фізичну силу. Проживання з ним в одній квартирі є неможливим. У нього є інше житло, як спадкоємця після смерті матері.

Заслухавши пояснення представника позивачів, покази свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради Рівненської області.

З будинкової книги та довідки ОСББ «Заводське 3» від 16.05.2018 року № 14 вбачається, що в спірній квартирі зареєстроване місце проживання та фактично проживає відповідач ОСОБА_3, який є колишнім членом сімї, так як шлюб, між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем розірвано 18 березня 2010 року.

Згідно частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЖК якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Доводи позивачів про те, що відповідач, будучи зареєстрованим у спірній квартирі, вчиняє фізичне та психологічне насильство в сімї, підтверджуються листом Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 25.04.2018 року № 3402/204/25/01.2018 а/з та постановами Здолбунівського районного суду Рівненської області про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розтлумачено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Аналізуючи надані позивачами докази, суд приходить до висновку, що відповідач систематично порушує правила співжиття, які унеможливлюють його спільне проживання в квартирі, що належить позивачам.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у здійсненні власниками права володіння, користування та розпорядження приватним майном, повязане з проживанням відповідача в спірній квартирі.

З відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, на підставі ст.ст.317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст.9, 116 ЖК суд -

в и р і ш и в:

Позов задовільнити повністю.

Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) права користування та розпорядження своїм майном - квартирою № 15 в будинку №3 по вул.Заводська в м.Здолбунів Рівненської області, шляхом виселення з неї ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2)на користь ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) 704 грн. 80 коп. в рахунок погашення судового збору, сплаченого при подачі позову.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Здолбунівським районним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 листопада 2018 року.

Суддя