Справа № 579/1144/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря Сірої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на 1/2 частину спільного майна, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року вона проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю як подружжя. 21 вересня 2016 року вони зареєстрували шлюб у Кролевецькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №88. За час проживання у фактичних шлюбних відносинах ІНФОРМАЦІЯ_8 року у них народився син ОСОБА_5.

З жовтня 2010 року ОСОБА_4 став проживати без реєстрації разом з нею за місцем її проживання у належній їй квартирі АДРЕСА_1, з того часу вони проживали однією сім'єю, мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю. Так, вони були поєднанні спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, яким розпоряджались спільно. За час спільного проживання вони не перебували у шлюбі з іншими особами.

За час спільного проживання у лютому 2013 року ними за спільні кошти в сумі 9300 доларів США було придбано автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D 2005 року випуску. На момент придбання автомобіля вони з ОСОБА_4 проживали спільно понад 2 роки, мали деякі заощадження, оскільки обоє працювали. Частково кошти на придбання автомобіля вони зайняли у батьків ОСОБА_4 та друзів, які потім спільно повернули, при цьому жодних боргових розписок вони не складали. Оскільки вони придбали автомобіль, бувший у використанні, та рахунок-фактура під час придбання був виписаний на ОСОБА_4, то вони вирішили власником автомобіля у свідоцтві про реєстрацію записати його одноособово.

9 лютого 2013 року вказаний автомобіль був зареєстрований у ВРЕР ДАІ в м.Глухів, про що видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім'я ОСОБА_4 Після придбання автомобіля вони спільно користувались ним для потреб своєї сім'ї, керував автомобілем ОСОБА_6, оскільки у неї на той час не було права на керування транспортним засобом.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 помер. До складу спадщини, яка відкрилась після його смерті, окрім іншого майна, входить і зареєстрований на ОСОБА_4 автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D 2005 року випуску, який є їх спільним майном.

Заповіту після своєї смерті ОСОБА_4 не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вона, ОСОБА_1, їх син ОСОБА_5, діти ОСОБА_4 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та батьки.

Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши нотаріусу відповідну заяву від свого імені та від імені їх сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з тим, що право власності на належний їй та померлому ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D 2005 року випуску зареєстроване за померлим ОСОБА_4, вона змушена звернутись до суду.

Посилаючись на викладене, позивачка просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 у період з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року та визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Позивачка та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, від позивачки надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та без участі її представника, позов підтримує та просить його задовольнити, судові витрати просить залишити за нею (а.с.93).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, надавши заяви про проведення судового засідання без їх участі. Відповідачі позов визнають в повному обсязі, про що зазначили в окремих письмових заявах (а.с. 81, 82, 88, 89).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21 вересня 2016 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 у Кролевецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис 88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_9 в м.Шостка Сумської області ОСОБА_4 помер, актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.43-44).

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Часовою Г.М. заведена спадкова справа №93/2017. З заявами про прийняття спадщини звернулись: дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_2; батьки померлого - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємцем, що прийняв спадщину є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дані обставини підтверджуються повідомленням приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу Часової Г.М. від 08.08.2017 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.41, 42).

Як встановлено з пояснень позивачки та не заперечується відповідачами, до моменту реєстрації шлюбу, а саме: з жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю за місцем реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_2 (а.с.13-18). Вони мали спільний сімейний бюджет, яким розпоряджались спільно, мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю.

В суду немає обгрунтованого сумніву щодо добровільності визнання учасниками справи зазначених обставин та які згідно ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебували у шлюбі з іншими особами. Попередній шлюб позивачки було розірвано 3 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12).

Крім того, підтвердженням того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, є народження у них за цей час сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у свідоцтві про народження якого ОСОБА_4 записаний батьком (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. За змістом ч.4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно роз'яснення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Верховний Суд України в постанові від 08 червня 2016 року 6-2253цс15 зазначив, що проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року проживали однією сім'єю без шлюбу, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, у будь-якому іншому шлюбі вони не перебували.

За час проживання однією сім'єю без шлюбу вони набули майно, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований 9 лютого 2013 року у ВРЕР ДАІ в м.Глухів на ім'я ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.19).

Враховуючи, що встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_4 з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року має для заявниці юридичні наслідки, а саме: є підставою для виникнення у неї права спільної сумісної власності на майно, вказаний факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді і дані, які його спростовують відсутні, зазначений факт можливо встановити за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівним, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).

Відповідно до ст.ст. 74, 70 СК України частки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спільній сумісній власності, яка виникла на придбаний автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску є рівними, частка позивачки в цьому майні складає 1/2 частину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину автомобіля Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Судові витрати за клопотанням позивачки залишаються за нею.

Відповідно до ст. ст. 3, 61, 69, 70, 74 СК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-81, 82, ч.4 ст.206, 247, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_3, до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_4, ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на 1/2 частину спільного майна задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_9, проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2018 року.

Суддя О. В. Моргун