УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/1799/18

Провадження № 2-н/638/251/18

12.02.2018 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В :

КП «Харківські теплові мережі» звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Всупереч зазначеній нормі заявником не додано до матеріалів заяви квитанції про сплату судового збору в належному розмірі.

Відповідно до частини 4-1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 176,2 грн.

Разом з позовною заявою представником КП «Харківські теплові мережі» подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з важким матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ст. 76, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95, ч. 2 ст. 133, ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи ненадання заявником належних та допустимих доказів неможливості сплати судового збору при поданні заяви у визначеному законом розмірі, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 163, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя