ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2748/18
провадження № 2-о/753/166/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також про інші правовідносини, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у ч. 1 ст. 15 ЦПК України, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правовим аналізом вказаної норми, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Зі змісту заяви про встановлення факту вбачається, що заявник просить суд встановити факт настання її інвалідності у дитинстві до 18 років. В своїй заяви посилається на те, що вона являється інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_2, в зв'язку з чим вона 15 червня 2017 року звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, на що їй повідомили про необхідність надання висновку МСЕК з підтвердженням, що її інвалідність настала до 18 років. Заявниця посилається на те, що надати такий висновок МСЕК не може, так як документи, які підтверджують настання її інвалідності, згоріли.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

За таких обставин, вказана заява не може бути розглянута судом в порядку окремого провадження, адже судами не можуть розглядатись заяви про встановлення фактів групи інвалідності та часу її настання.

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про реабілітацію інвалідів» та Положення про медико-соціальну експертизу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року, причина і час настання інвалідності встановлюються виключно медико-соціальними експертними комісіями.

Таким чином, вказаними нормативно-правовими актами передбачено позасудовий порядок встановлення факту настання інвалідності з певного часу, а відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду, а тому із поданої заяви вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи наведене та те, що судом встановлено наявність між спору про право, суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.