АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Чернівці

Справа №723/2184/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.,

секретар Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації про доплату грошової компенсації за невикористані основні щорічні відпустки, за апеляційною скаргою Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2017 року, (головуючий у 1-й інстанції Бужора В.Т.),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що працював у Центрі дитячої та юнацької творчості управління освіти Сторожинецької районної державної адміністрації на посаді оператора газових котлів протягом трьох опалювальних сезонів, а саме: з 15.02.2008 року по 15.04.2008 року, з 1.11.2008 року по 15.04 2009 року, з 15.10.2009 року по 15.04.2010 року.

Вказує, що за весь час роботи та при його звільненні недоотримав заробітну плату в повному обсязі.

Після його звільнення з роботи питання недоплати заробітної плати було частково виправлено рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22.12.2011 р., у відповідності до якого з відповідача стягнуто на його користь 4199,89 грн за заміщення відсутнього працівника. Вказана сума становить третину його зарплати за весь час роботи в даній установі.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/97/18 Категорія 44

За опалювальний сезон з 15.02.2008 року по 15.04.2008 року заробив 4 дні відпустки, за період з 1.11.2008 року по 15.04.2009 року - 11 днів, за період з 15.10.2009 року по 15.04.2010 року - 12 днів. Одноденний заробіток за перший сезон становив 38,71 грн (зарплата за два місяці 1625,86 грн, 42 робочі дні), у другому опалювальному сезоні становив 46,61 грн (зарплата за 2 місяці 1911,01 грн, 41 робочий день), за третій сезон становив 44,29 грн (зарплата за два місяці 1860,25 грн, 42 робочі дні).

Просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористані основні щорічні відпустки.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації 399 грн 66 коп. на користь ОСОБА_1 як недоплату з вини роботодавця компенсацій за невикористані основні щорічні відпустки.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 року №557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти а наукових установ» установлено доплату працівникам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників, а не із середньої заробітної плати, як просив позивач.

Крім того, вважає, що ним було здійснено повний розрахунок всіх виплат, належних ОСОБА_1, у тому числі й компенсацію за невикористану відпуску, відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2011 року, а тому позов є безпідставним.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 працював у Центрі дитячої та юнацької творчості управління освіти Сторожинецької районної державної адміністрації на посаді оператора газових котлів протягом трьох опалювальних сезонів, а саме: з 15.02.2008 року по 15.04.2008 року, з 1.11.2008 року по 15.04 2009 року, з 15.10.2009 року по 15.04.2010 року, що підтверджується довідкою Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації від 11.05.2010 року №25 (а.с. 6).

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2011 року з Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації стягнуто на користь ОСОБА_1 4199,89 грн за час його роботи на посаді оператора газового котла у даній установі протягом 2008-2010 років за заміщення відсутнього працівника.

Відповідно до статті 47 та частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також заохочувальних та компенсаційних виплат.

До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Тобто компенсація за невикористану відпустку входить до структури заробітної плати.

Крім того, відповідно до п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5 фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки (частина 1 статті 24 Закону).

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей, тільки в разі звільнення його з роботи, а під час неї - лише за частину цих відпусток за умови, що тривалість наданих йому при цьому щорічної й додаткової відпусток становить не менше 24 календарних днів та що працівник не є особою віком до 18 років.

Якщо працівник з не залежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі статті 238 КЗпП України має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки.

Водночас, порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (надалі - Порядок).

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 Порядку передбачений ним порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: нарахування надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки.

Згідно із пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України у редакції Закону, чинного на момент ухвалення рішення, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України у редакції Закону, чинного на момент ухвалення рішення, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку входить до структури заробітної плати, яку було стягнуто на корись позивача рішенням Сторожинецького районного суду за час його роботи на посаді оператора газового котла протягом 2008-2010 років за заміщення відсутнього працівника, позовні вимоги є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з часиною 7 статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З платіжного доручення №832 від 24 листопада 2017 року вбачається, що за подання до суду апеляційної скарги Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації сплатило судовий збір у розмірі 1760 грн (а.с. 75).

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до правил частини 7 статті 141 ЦПК України витрати, понесені Управлінням освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги, повинні бути компенсовані за рахунок держави в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590.

Отже, на підставі наведених вище вимог закону зазначені судові витрати повинні бути компенсовані за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації про доплату грошової компенсації за невикористані основні щорічні відпустки.

Компенсувати Управлінню освіти, сім`ї молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації сплачений ним судовий збір у сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень за подання до суду апеляційної скарги за рахунок держави в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2018 року.

Головуючий

Судді: