Справа № 513/1188/17
Провадження № 2/513/224/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Райчевої Т.М., за участю: позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2017 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на дві земельні ділянки, розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та на житловий будинок, розташований по вул. І.С. Боєва, № 81, в с. Зоря Саратського району Одеської області, що належали її матері, ОСОБА_3, яка померла 06 квітня 2017 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що в установлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину на одну земельну ділянку, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві інші земельні ділянки через наявність співвласників, а на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця.

Позивачка у суді позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та третя особа ОСОБА_2, яких належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечували проти задоволення позову (а.с. 72, 102).

Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1972 році (а.с. 18-23), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х, кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно виписки з погосподарської книги особовий рахунок № 1381-1 Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області власником будинку за адресою: Одеська область Саратський район с. Зоря, вул. І.С. Боєва, № 81, рахувалась ОСОБА_3 (а.с. 57).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 12 жовтня 2017 року складає 102573 гривні (а.с.24-56).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як видно з копії свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 6, 7).

ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 3106 від 12 жовтня 2017 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 61).

06 квітня 2017 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 478100, виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 8).

Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями під № 81, розташований по вул. І.С. Боєва в с. Зоря Саратського району Одеської області (а.с. 18-23); земельну ділянку площею 0,610 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 065677; 1/52 частку земельної ділянки площею 126,0716 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 12/2, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 089480, виданого на ім'я ОСОБА_2; 1/156 частку земельної ділянки площею 34,4886 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 58, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 273440, виданого на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 9, 14-15, 16-17).

Позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,610 га, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії І-ОД № 065677, видане приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 13 листопада 2016 року за реєстровим номером № 2722. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 82-101).

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, які належали спадкодавцеві на підставі державних актів серії ЯА № 089480, серії ЯА № 273440, оскільки в державних актах вказані співвласники земельних ділянок, а також на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с. 60).

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, ст. 89, ст. ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на таке майно, що належало ОСОБА_3, яка померла 06 квітня 2017 року:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 81 (вісімдесят першим) номером, розташований по вул. І.С. Боєва в с. Зоря Саратського району Одеської області;

1/52 частку земельної ділянки площею 126,0716 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 12/2, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 089480, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22.12.2003 року № 850/А-2003 на ім'я ОСОБА_2;

1/156 частку земельної ділянки площею 34,4886 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 58, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 273440, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 № 573/А-04 на ім'я ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька