Ухвала

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 184/2003/16-ц

провадження № 61-2107зп18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Червинської М.Є. (суддя-доповідач), Коротуна В.М., Курило В.П., розглянув матеріали заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості недорахованої електроенергії, що виникла внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення,

ВСТАНОВИВ

Підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача вартість необлікованої електроенергії, що виникла внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 18 422 грн 88 коп.

В обгрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії та на неї відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

07 грудня 2015 року за адресою проживання відповідача по АДРЕСА_1, представниками позивача проведено перевірку та виявлено порушення пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення.

На підставі акта виконано розрахунок збитків за період з 07 грудня 2012 року по 07 грудня 2015 року на суму 18 422 грн 88 коп.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ«ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Нікопольського району електричних мереж вартість не облікованої електроенергії, яка виникла внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 18 422 грн 88 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 378 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 9 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року відмовлено.

14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень), а саме неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема Правил користування електричною енергією для населення.

На підставі підпункту 1 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України зазначена заява передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2018 року заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку, а саме сплати судового збору у розмірі 1 791 грн 40 коп.

20 лютого 2018 року ОСОБА_3 на виконання вимог вказаної ухвали надано оригінал квитанції про сплату судового збору у визначеному ухвалою суду розмірі.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися апеляційний і касаційний суди, виходив із того, що факт порушення ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією для населення встановлено актом від 07 грудня 2015 року № 115716, а тому відповідач зобов'язана відшкодувати позивачу завдані цим порушенням збитки.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від:

-27 липня 2016 року суд касаційної інстанції, розглянувши справу (№ 495/2769/15-ц) за позовом про стягнення збитків, виходив з недоведеності позовних вимог, оскільки в акті про порушення ПКЕЕ № 032377 від 20 січня 2015 року зазначено про цілісність пломб та за відсутності пошкодження технічного стану електроустановки, а саме електролічильника, відповідач міг змінити місце підключення фазного проводу, доступ до якого обмежено пломбою. Встановивши, що акт про порушення не містить у собі повної та достовірної інформації, необхідних для проведення розрахунків відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення збитків.

- 21 червня 2017 року суд касаційної інстанції, розглянувши справу (279/3375/16-ц) за позовом про стягнення вартості не облікованої електричної енергії виходив з того, що при складанні акту про порушення ПКЕЕ, працівниками енергопостачальної компанії не дотримано вказаних правил та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією та врахувавши, що остання технічна перевірка відбулась у квітні 2012 року, у зв'язку з чим проведений розрахунок вартості не облікованої електричної енергії з цієї дати є безпідставним, погодився з висновком апеляційного суду про відмову у задоволенні позову.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції чинній на момент подання заяви про перегляд) підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Таким чином, у судових рішеннях, наданих для порівняння, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Саме по собі посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального права, при відсутності рішень суду (судів) касаційної інстанції, в яких має місце неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, не може бути підставою для допуску справи до провадження Верховного Суду.

Згідно статті 360 ЦПК України (у редакції чинній на момент подання заяви про перегляд) у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя із складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Таким чином, у допуску до провадження справи за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості недорахованої електроенергії, що виникла внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року необхідно відмовити.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, статтями 353, 355, 360 ЦПК України ( у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ

У допуску до провадження Верховного Суду справи за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості недорахованої електроенергії, що виникла внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. Є. Червинська

В.М. Коротун

В.П. Курило