ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 638/16622/17

провадження № 22-ц/818/189/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Омельченко К.О.,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що є рідною тіткою малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати якої ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у зв'язку з чим наказом Служби у справах дітей по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Харківської міської ради № 34 від 18 жовтня 2017 року дитину влаштовано в її сім?ю, де створено усі необхідні умови для її проживання.

Посилаючись на те, що шлюб між ОСОБА_3 та відповідачем було розірвано у листопаді 2010 року, у тому ж році відповідач покинув сім'ю і з цього часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, з дитиною не спілкується, її станом здоров'я та долею не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 81316 грн., відповідно до посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шефель Д.С. заяви, відмовився від матеріального забезпечення доньки, ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, встановити опіку над малолітньою дитиною, призначивши її опікуном, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначено її опікуном ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5 у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначав, що протягом 2015-1016 років на утримання доньки ним було сплачено на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 аліменти у розмірі близько 33000 грн., до смерті ОСОБА_3 він брав участь у вихованні доньки, спілкувався з нею, а позивачка перешкоджає йому спілкуватись з дитиною, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що з 03 листопада 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 листопада 2010 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати ОСОБА_5 - ОСОБА_3

17 жовтня 2017 року Службою у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з метою вирішення питання подальшої долі малолітньої ОСОБА_5 було складено акт обстеження умов проживання ОСОБА_1, яка є рідною сестрою померлої ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 створено належні умови для проживання та розвитку дитини: місце для навчання, окреме спальне місце, відведено зону для розваг та відпочинку, дитячі речі зберігаються у шафі, в сім'ї добрі, теплі, родинні стосунки.

Рішенням Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 34 від 18 жовтня 2017 року малолітню ОСОБА_5 після смерті матері влаштовано в сім'ю рідної тітки ОСОБА_1

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та керувався тим, що інтереси дитини будуть якнайкраще забезпечені у разі встановлення опіки над нею рідною тіткою ОСОБА_1, в сім'ї якої проживає дитини після смерті матері, де створено належні умови для життя та розвитку дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв'язки із сім'єю, крім випадків, коли доведено, що сім'я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України)

Висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 672 від 20 листопада 2017 року визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначеним висновком встановлено, що після смерті матері ОСОБА_5 залишилась проживати в сім'ї своєї тітки ОСОБА_1. Батько дитини ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3. ОСОБА_2 покинув сім'ю коли дитині було 10 місяців, не цікавився її розвитком, здоров'ям, не надавав матеріальної допомоги. Малолітня ОСОБА_5 постійно проживала разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. Малолітня ОСОБА_5 перебувала під медичним спостереженням у Комунальному закладі охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 14», огляд дитини в якому лікарями спеціалістами здійснювався в присутності матері або тітки ОСОБА_1 Малолітня ОСОБА_5 відвідувала до зарахування до школи комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 430» Харківської міської ради. Розвитком дитини займалась виключно її мати та родичі. Батько у вихованні дитини участі не приймав. З першого класу ОСОБА_5 навчається в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 150. Батько зв'язок зі школою не підтримував, навчанням доньки не цікавився. Після смерті матері, малолітня ОСОБА_5 фактично залишилась без батьківського піклування. Дитина проживає в сім'ї своєї тітки, ОСОБА_1, яка є кандидатом в опікуни і має наміри у подальшому опікуватись племінницею. Зазначені обставини викладені та підтверджуються листами керівників вказаних вище установ.

23 квітня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шефель Д.С. було посвідчено заяву ОСОБА_2, якою він відмовився від надання матеріального забезпечення своїй малолітній доньці ОСОБА_5

Відповідно до актів опитування малолітньої ОСОБА_5, проведеного завідувачем сектору служби у справах дітей по Шевченківському району Управління служби у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_5 задоволена тим, що живе в сім'ї ОСОБА_1 (так дівчинка звикла називати тітку), в неї є двоюрідна сестричка ОСОБА_7. Дівчата між собою товаришують, разом малюють, граються, гуляють. ОСОБА_5 продемонструвала свій одяг та іграшки, які їй купують, своє ліжко, місце для занять та розваг. Повідомила, що Віта дуже смачно готує, а ОСОБА_6 (чоловік ОСОБА_1) дуже добрий, завжди пригощає цукерками, купує подарунки. В сім'ї ніхто не свариться. У вихідні дні всі разом йдуть в парк, зоопарк, просто подорожують. Влітку їздять на море. ОСОБА_5 із задоволенням повертається зі школи додому, тому що її там люблять, чекають. Про всі свої події в житті дівчинка розповідає тітці ОСОБА_1. ОСОБА_5 вважає ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєю сїм'єю, в подальшому бажає жити з ними, тому що її тут всі люблять.

Опитана Харківським апеляційним судом в судовому засіданні за участю педагога ОСОБА_5 пояснила, що проживає разом з мамою ОСОБА_1, її чоловіком ОСОБА_6, сестрою ОСОБА_7 та бабусею. Відвідує школу, забезпечена всім необхідним. Батька бачила останній раз за два роки до того, як не стало мами, а потім лише в суді. Вдома у батька вона ніколи не була, він їй не телефонує, до школи ніколи не приходив, коли вона хворіла і знаходилась в лікарні батько її не відвідував, приходив на день народження, але нічого не подарував. Боїться батька та того, що він забере її від мами Віти, хоче і надалі проживати разом з мамою ОСОБА_1.

З огляду на встановлені обставини щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки та з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, призначив ОСОБА_1 її опікуном та стягнув з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини.

Доводи ОСОБА_2 про те, що позивачем йому створювались перешкоди у спілкуванні з донькою є безпідставними, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано.

Рішення суду першої інстанції в частині призначення опікуна та стягнення аліментів ОСОБА_2 не оскаржене, а тому його законність та обґрунтованість в цій частині в апеляційному порядку не перевірялись.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова