Справа № 541/1493/18
Номер провадження 2/541/865/2018
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
08 листопада 2018 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин ВМ.,
з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3,
Зазначені земельні ділянки належали померлій ОСОБА_4 згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV - ПЛ № 014746, виданого 08.05.1998 року на підставі рішення першої сесії 23 скликання ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів від 16 квітня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106. Позивач ОСОБА_1, є рідним онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім того, ще за життя бабуся заповідала йому все своє майно. Заповіт посвідчено 11.09.2001 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради та зареєстровано за № 241. У 2008 році він закінчив будівництво житлового будинку по вулиці Ольги Бондаренко, 4 у селі Великі Сорочинці та зареєстрував право власності на нього. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 13.08.2011 року він проживав постійно разом зі спадкодавцем у селі Великі Сорочинці по вулиці Ольги Бондаренко, 4.
07 червня 2018 року його представник ОСОБА_6 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою від 07.06.2018 року № 611/02-31 нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки.
За його заявою відділом у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області видано завірену копію Державного акту на право приватної власності на землю IV - ПЛ № 014746, виданого на ім'я ОСОБА_4 З метою ідентифікації земельних ділянок виготовлена технічна документація та проведена державна реєстрація земельних ділянок у Державному земельному кадастрі з виданою витягів.
Відповідно до ухвали судді від 19 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 38,39).
В підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_6 задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 належним чином завірені копії спадкової справи після ОСОБА_4, яка померла 13 серпня 2011 року. В підготовчому засідання оголошено перерву до 28 вересня 2018 року (а.с.48,49).
28 вересня 2018 року підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.81,82).
Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача (а.с. 89).
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився, а раніше направлені на адресу суду заяві просив розглядати справу без участі його представника, заперечень проти позовної заяви не має (а.с. 43).
Третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 87).
В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
13 серпня 2011 року спадкодавець ОСОБА_4 померла в с. Великі Сорочинці, Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 12), внаслідок чого відкрилася спадщина.
На час смерті спадкодавець ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою с. Великі сорочинці вул. О. Бондаренко, 4. Разом з нею були зареєстровані: онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, правнук ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, правнук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Цей факт підтверджується копією довідки ОСОБА_2 сільської ради від 0412.2017 року № 1556/02-26 (а.с.13).
Позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія І-КЕ № 269515, виданим 29.11.1972 року ОСОБА_2 сільською радою, свідоцтвом про одруження матері ОСОБА_10 І-АБ № 460826, виданим 16.02.1972 року ОСОБА_2 сільською радою, свідоцтвом про народження матері ОСОБА_11 ЯЦ № 730191, виданим 30.08.1950 року ОСОБА_2 сільською радою, свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_4 І-КЕ № 338092, виданим 13.10.1982 року Миргородським райЗАГС Полтавської області (а.с. 6,7,8,28).
Відповідно до заповіту від 11.09.2001 року посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради, зареєстрованого за № 241 ОСОБА_4 заповіла свій будинок та все майно ОСОБА_1 (а.с. 64).
Позивач зареєстрував право власності на житловий будинок по вулиці Ольги Бондаренко, 4 у селі Великі Сорочинці відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.03.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.03.2008 року (а.с. 10,11) .
07 червня 2018 року постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки (а.с. 26).
Згідно ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне їй майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду, як джерело права.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного суду україни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Позивач є спадкоємцем по заповіту майна, яке належало померлій ОСОБА_4 і він вчинив дії по прийняттю спадщини. Його право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає.
Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, виходячи з положень ст. 392 ЦК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.
Керуючись ст. ст. 328, 392, 1217, 1261,1268 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки:
після смерті 13 серпня 2011 року ОСОБА_4.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складене 16 листопада 2018 року

Суддя: ОСОБА_12