УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Чішман Л.М.,

секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи у здійсненні права на виїзд за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець звернулась до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити управі виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, подання обґрунтоване тим, що на виконання Богунського ВДВС м. Житомир перебуває виконавче провадження №54902093 з виконання виконавчого листа №2-609/12, виданого 28.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором в сумі 15227,46 грн. Проте, на даний час рішення боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів для його виконання за рахунок належного йому майна.

В судове засідання державний виконавець не зявився, всупереч положенням ч. 4 ст. 441 ЦПК України, яким передбачено негайний розгляд відповідного подання за участю державного виконавця.

Дослідивши подання та додані документи, суд приходить на наступного висновку.

Згідно частин 1-2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Частина перша ст. 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Пункт 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З наведених положень можна дійти висновку, що обґрунтованою підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Державний виконавець посилається на те, що було здійснено виклик ОСОБА_4 до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_3 на виклики не з"являвся.

Таке твердження виконавця є безпідставним, з огляду на відсутність підтвердження отримання боржником виклику.

Крім того, державний виконавець Лавренчук М.Ю. у поданні зазначає, що боржником не вжито заходів, для виконання рішення суду за рахунок належного йому майна.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» саме виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Разом з тим, до подання не долучено доказів, що державним виконавцем здійснювались заходи щодо реалізації належного боржнику майна.

Поряд з викладеним, з матеріалів подання не можливо встановити наявність у ОСОБА_3 паспорту для виїзду за кордон.

Наведене дає підстави для висновку про те, що державним виконавцем не було вчинено всіх дій для виклику боржника та виконання рішення суду, в межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, надані державним виконавцем докази в обгрунтування доводів подання, суд вважає недостатніми, свідоме ухилення боржника від виконання зобов'язання не доведено, а тому подання є невмотивованим, передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи у здійсненні права на виїзд за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, через Богунський районний суд м. Житомира.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман