Провадження № 2/369/1066/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2018 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що позивач, ОСОБА_1, є власником будинку по АДРЕСА_1.

Право власності на вказаний будинок належить позивачу на підставі Договору дарування 2/3 частин житлового будинку від 17 лютого 2010 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 лютого 2010 року, під реєстраційним номером 23635446 (номер запису : 45 в книзі: 1).

В її будинку зареєстрований та проживає ОСОБА_3.

Крім того в будинку зареєстрована ОСОБА_2.

Починаючи з 2000 року, ОСОБА_2 приміщеннями в будинку АДРЕСА_1 не користується. Її особистих речей в будинку немає.

Обов'язків наймача жилого приміщення, пов'язаних з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, відповідач не виконує. Позивач сама сплачує всі комунальні послуги, утримує будинок в належному стані, за робить необхідні ремонти.

Договору про збереження за відповідачкою права користуванням житлом вона не укладала. Будь які поважні причини щодо відсутності відповідачки у його будинку відсутні.

Факт належності їй на праві власності будинку АДРЕСА_1 підтверджується Договором дарування 2/3 частин житлового будинку від 17 лютого 2010 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 17 лютого 2010 року, технічним паспортом БТІ, довідкою ф. № 3.

Факт непроживання відповідачки в будинку АДРЕСА_1 підтверджується, актами депутата Музичанської сільської ради.

Ч. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації такого права.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.

Враховуючи вищевикладене просили визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Позивач направила до суду письмову заяву згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 направила до суду лист згідно якого просила розгляд справи проводити у відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа: ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, є власником будинку по АДРЕСА_1.

Право власності на вказаний будинок належить позивачу на підставі Договору дарування 2/3 частин житлового будинку від 17 лютого 2010 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 лютого 2010 року, під реєстраційним номером 23635446 (номер запису : 45 в книзі: 1).

В її будинку зареєстрований та проживає ОСОБА_3.

Крім того в будинку зареєстрована ОСОБА_2.

Починаючи з 2000 року, ОСОБА_2 приміщеннями в будинку АДРЕСА_1 не користується. Її особистих речей в будинку немає.

Обов'язків наймача жилого приміщення, пов'язаних з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, відповідач не виконує. Позивач сама сплачує всі комунальні послуги, утримує будинок в належному стані, за робить необхідні ремонти.

Договору про збереження за відповідачкою права користуванням житлом вона не укладала. Будь які поважні причини щодо відсутності відповідачки у його будинку відсутні.

Факт належності їй на праві власності будинку АДРЕСА_1 підтверджується Договором дарування 2/3 частин житлового будинку від 17 лютого 2010 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 17 лютого 2010 року, технічним паспортом БТІ, довідкою ф. № 3.

Факт непроживання відповідачки в будинку АДРЕСА_1 підтверджується, актами депутата Музичанської сільської ради.

Ч. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю м Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням - житлом в будинку АДРЕСА_1 є підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81,83, 259,263,264,265, 266, 354 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Волчко А.Я.