ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року

м.Суми

Справа №592/11423/17

Провадження № 22-ц/788/339/18

Апеляційний суд Сумської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Криворотенка В.І.,

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Арєшина Ольга Миколаївна,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми в складі судді Фоменко І.М. від 19 грудня 2017 року, ухвалене в м. Суми, повне судове рішення складене 28 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем за законом після її смерті була дочка ОСОБА_5, яка проживала на день смерті разом зі спадкодавцем, а тому прийняла спадщину в установленому законом порядку.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкоємицею за заповітом після її смерті є дочка ОСОБА_1, яка прийняла спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири нотаріус відмовив з тих підстав, що частки у праві спільної сумісної власності не визначені.

Посилаючись на те, що частки співвласників майна є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними, ОСОБА_1 просила визначити, що частка ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становила 2/3.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2017 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд керувався тим, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, тобто по 1/3 кожному. Ураховуючи, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, частка спадкодавця в праві спільної сумісної власності на квартиру становила 2/3.

У січні 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач обрала невірний спосіб захисту, а тому суд неправильно ухвалив рішення, у резолютивній частині якого відсутній висновок про частку кожного співвласника квартири. Крім того, позивач не підтвердила належними доказами, що він відмовився з'явитися до нотаріуса для визначення частки співвласників. Також посилається на те, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, а тому суд безпідставно стягнув з нього на користь ОСОБА_1 судовий збір (ас. 39-41).

16 лютого 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 подав у письмовій формі відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити скаргу без задоволення, а рішення без змін, оскільки судом при ухваленні рішення дотримані норми матеріального і процесуального права; а спосіб захисту, який обрала позивач, визначений законом (ас. 58).

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Арєшина О.М. письмовий відзив на апеляційну скаргу не подала.

У судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені (ас. 90, 115,122-123).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 8 червня 1993 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 (ас. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (ас. 9), з якою на час відкриття спадщини постійно проживали донька ОСОБА_5, онуки ОСОБА_1, ОСОБА_2 (ас. 6).

03 червня 2014 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким усе майно, що буде належати їй на день її смерті, заповіла ОСОБА_7 (ас. 8зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5 (ас.8).

Установивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що частки ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру вважаються рівними, тобто по 1/3. Після смерті ОСОБА_4 в порядку, встановленому ст. 549 ЦК УРСР, спадщину прийняла ОСОБА_5, а тому частка останньої в праві спільної сумісної власності на квартиру становила 2/3.

Однак повністю погодитись з цим висновком не можна з наступних підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі частини п'ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд попередньої інстанції обґрунтовано виходив з того, що право на спадщину мають особи, які її прийняли.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд не урахував роз'яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у пункті 12 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, згідно з якими за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Проте правильно встановивши, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 8 червня 1993 року на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 частка останньої не визначалась, суд першої інстанції без урахування наведених норм визначив, що частка ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру становила 2/3.

Тобто, суд змінив за рішенням суду частку померлого співвласника.

Крім того, для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки квартири, яка знаходилась у спільній сумісній власності спадкодавця та іншого співвласника, закон не вимагає визначення часток за кожним з них у судовому порядку. Проте у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину порушене право підлягає захисту в судовому порядку.

З огляду на матеріали спадкової справи, нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 не видавалося. Відповідна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення права на спадщину на вищевказане нерухоме майно відсутня (ас. 93-111).

Листом від 5 жовтня 2017 року приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Сумської області Арєшиної О.М. лише роз'яснено ОСОБА_1 дії, які вона зобов'язана вчинити для отримання свідоцтва про право на спадщину (ас. 7).

Однак, обґрунтовуючи позовні вимоги, зокрема, тим, що відповідач відмовляється надати нотаріально засвідчену заяву про визначення частки померлих у праві спільної сумісної власності на квартиру, ОСОБА_1 на порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України належних, достовірних, достатніх доказів на підтвердження цих обставин не надала.

За таких обставин позовні вимоги про визначення частки померлого не узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не є належним способом захисту порушених прав відповідно до статті 16 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції приймає доводи апеляційної скарги щодо обрання позивачем неналежного способу захисту і відхиляє відповідні аргументи відзиву.

Разом з тим, суд відхиляє доводи щодо неналежного відповідача, які є безпідставними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права; визнавши доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими; колегія суддів дійшла висновку про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 960 грн, сплачений ОСОБА_2, відшкодовується ОСОБА_1, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності на квартиру відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати у сумі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Біляєва

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

Повне судове рішення складене 26 березня 2018 року

Суддя-доповідач О.М.Біляєва