Ухвала

12 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 667/1849/15-ц

провадження № 61-5991 зп 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., здійснюючи перевірку відповідності вимогам статей 357, 358 ЦПК України (у редакції Кодексу на час подання заяви) заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року, ухвали апеляційного суду Херсонської області від 21 липня 2016 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Херсонського нотаріального округу Палієнко Уляни Олексіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: реєстраційна служба Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні, Служба у справах дітей виконкому Комсомольського району в м. Херсоні про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право на спадщину, виключення відомостей щодо власника спірного майна з реєстру прав власності на нерухоме майно та визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року, ухвали апеляційного суду Херсонської області від 21 липня 2016 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року з підстав, передбачених пунктами першим, другим частини першої статті 355 ЦПК України у редакції Кодексу на час подання заяви про перегляд судових рішень.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 27 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху і надано строк до 22 грудня 2017 року для усунення недоліків.

Зокрема, заявнику необхідно було зазначити, які саме норми матеріального і процесуального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, в чому саме полягає неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального і процесуального права, надати копії різних за змістом судових рішень судів касаційної інстанції, які свідчать про неоднакове застосування цих норм,та належним чином завірені копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву. Також заявнику необхідно було визначитись, з яких підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України, він просить переглянути ухвалені у справі рішення.

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 на виконання ухвали судді Верховного Суду України від 27 листопада 2017 року надіслав до Верховного Суду матеріали, які містять належним чином завірені копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, доповнення до заяви про перегляд судових рішень, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року, 9 вересня 2015 року, постанову Верховного Суду України від 22 червня 2016 року та правову позицію Верховного Суду України № 6-294цс15. Інших матеріалів від заявника не надходило.

Належним чином завірені копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, свідчить про усунення ОСОБА_1 відповідного недоліку.

Проте ухвала судді Верховного Суду України від 27 листопада 2017 року в частині зазначення заявником, які саме норми матеріального і процесуального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та в чому полягає неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального і процесуального права не виконано.

Окрім цього, ОСОБА_1 не зазначив, з яких підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України, він просить переглянути ухвалені у справі рішення.

Відповідно до підпункту першого пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень Верховним Судом України передані до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 359 ЦПК України, у редакції Кодексу на час подання заяви, заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Оскільки заявник, обізнаний про недоліки своєї заяви про перегляд судових рішень, протягом установленого строку їх не усунув, заява повертається ОСОБА_1.

Керуючись статтями 357, 358, 359 ЦПК України у редакції Кодексу на час подання заяви, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року, ухвали апеляційного суду Херсонської області від 21 липня 2016 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року повернуту заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко