Справа № 219/1507/2014-ц
Провадження №4-с/219/7/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник», стягувач - ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, здійснені нею протягом з 10.01.2018 року по 12.01.2018 року включно по виконавчому провадженню за № 50631182 по стягненню з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_1 безпідставно набутого майна грошових коштів у розмірі 540 000 грн. та судові витрати у розмірі 1 776 грн. 33 коп. незаконними; просив скасувати постанови державного виконавця від 10.01.2018 року та 11.01.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника по виконавчому провадженню за № 50631182.

В обґрунтування скарги зазначає, що 2 грудня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалене рішення, яке набрало законної сили 3.03.2016 року, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» на користь ОСОБА_1 безпідставно набутого майна грошових коштів у розмірі 540 000 грн., та судові витрати у розмірі 1776,33 грн. 18.03.2016 року виконавчий лист, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області, був виданий стягувачу. Як зазначено в інформації про виконавче провадження за номером 50631182, розміщеної на офіційному сайті Єдиного державного реєстрі виконавчих проваджень в мережі Інтернет, станом на 22.01.2018 року, державним виконавцем були здійснені виконавчі дії та прийняті рішення у такому складі: відкриття виконавчого провадження 28.03.2016 року з винесенням постанови; приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження за номером .03.2016 року з винесенням постанови; стягнення виконавчого збору 4.04.2016 року з винесенням постанови; стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 4.04.2016 року з винесенням постанови; звернення стягнення на кошти на рахунках боржника 5.04.2016 року з винесенням постанови про арешт коштів боржника; призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання 21.07.2017 року з винесенням постанови. Інших постанов та документів виконавчого провадження за номером 50631182 по стягненню з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_1, станом на 22.01.2018 року, згідно розміщеної інформації в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, державним виконавцем не повинно було виготовлюватись, а тим паче прийматись, якщо це не здійснювалось в порядку зведеного виконавчого провадження, про що повинно було бути зазначено в постановах та документах виконавчого провадження.

16 січня 2018 року боржник отримав від Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області рекомендоване поштове відправлення, в якому разом з супровідним листом знаходились акт державного виконавця від 10.01.2018 року та постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, складені старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. на паперових носіях, в процесі здійснення виконавчого провадження по стягненню боргу на користь ОСОБА_1 Як в акті, так і у постанові було зазначено, що державний виконавець разом з представником стягувача та понятими здійснили примусове проникнення на територію та в допоміжну будівлю TOB «Теплообмінник». Згідно акту державним виконавцем самостійно, без згоди боржника, та за відсутності його уповноважених представників, були вилучені ключі - рухоме майно, що знаходились в допоміжній будівлі і належать боржнику на праві власності, і які до теперішнього часу не повернуті боржнику або передані на зберігання, що є порушенням державним виконавцем статті 41 Конституції України. Згідно складеної державним виконавцем постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, яка не відповідає вимогам першого абзацу частини першої пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 512/5, було описане та накладений арешт на нерухоме та рухоме майно у складі допоміжної будівлі ТОВ «Теплообмінник» та 20-ти найменувань рухомого майна, яке знаходиться в будівлі, і на одного з понятих були покладені права зберігача з забороною користування ним. Але в подальшому і до теперішнього часу зберігач - ОСОБА_4, який не має ніякого відношення до боржника, а є особою, пов'язаною спільними інтересами з представником стягувана - ОСОБА_5, користується зазначеним рухомим і нерухомим майном, а державний виконавець ігнорує власну заборону користування описаним та арештованим майном, що є порушенням норм діючого законодавства України.

Після отримання зазначених вище документів виконавчого провадження боржником, цього ж дня 16.01.2018 року, представник ТОВ «Теплообмінник» звернувся до Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ з письмовою заявою з метою ознайомлення з документами на паперових носіях виконавчого провадження ВП № 50631182. Заява представника була задоволена 17.01.2018 року. 17 січня 2018 року боржником була отримано рекомендоване поштове відправлення, в якому знаходились акт державного виконавця від 11.01.2018 року, постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.01.2018 року, акт державного виконавця від 12.01.2018 року, складені старшим державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г.В. на паперових носіях, в процесі здійснення виконавчого провадження по стягненню боргу на користь ОСОБА_1 У акті державного виконавця від 11.01.2018 року, який складений за відсутності уповноважених представників боржника, який не був повідомлений належним чином, знову було здійснено примусове проникнення на територію ТОВ «Теплообмінник» державного виконавця, представника стягувача, двох понятих, котрі приймали участь у виконавчих діях 10.01.2018 року, та ОСОБА_4, котрий в тексті акту зазначений як відповідальний зберігач. При цьому при здійсненні виконавчих дій були зрізані навісні та врізані замки на вхідних воротах та будівлі, яку державний виконавець визначив як майстерня. В тексті акту відсутні посилання на відповідні норми діючого законодавства України, котрим надано право завдавати шкоду майну юридичної особи при здійсненні виконавчих дій. Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.01.2018 року державним виконавцем було описано та накладений арешт на нерухоме майно ТОВ «Теплообмінник» у складі цегляної нежитлової будівлі Б2 з прибудованим цехом Г, гаражем В, майстернею ОСОБА_6 зберігачем описаного майна був призначений ОСОБА_4 При призначенні цієї особи відповідальним зберігачем, державним виконавцем не враховано, чи може він забезпечити зберігання майнового комплексу. При цьому державним виконавцем не було враховано, що в арештованих будівлях виробничого призначення, котрими заборонено користуватись, знаходяться станки та устаткування ТОВ «Теплообмінник», сировина та готова продукція, допоміжні пристрої та виробнича оснастка, котрі використовуються підприємством у виробничій діяльності. Призначення особи відповідальним зберігачем майна, котрий не має ніякого відношення до ТОВ «Теплообмінник», та неможливість боржнику користуватись майном, на котре не накладений арешт державним виконавцем, призвело до неможливості здійснення юридичною особою виробничої і господарсько - фінансової діяльності

23.06.2016 державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженні № 39856848, до якого входить і виконавче провадження № 50631182 про стягнення на користь ОСОБА_1, був складений акт опису й арешту майна ТОВ «Теплообмінник» у складі цегляної нежитлової будівлі Б2 з прибудованим цехом Г, гаражем В, майстернею ОСОБА_6 зберігачем був призначений керівник ТОВ «Теплообмінник» ОСОБА_3 Обмеження права користування арештованим майном державним виконавцем не встановлювались. Але в примірниках тексту постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.01.2018 року відсутні підписи нового зберігача - ОСОБА_4, представника стягувача, відсутнє зазначення причини передання майна іншому зберігачу. При примусовому проникненні до цеху та гаражу ТОВ «Теплообмінник» було здійснено зрізання замків, які були замінені на інші, а арештовані приміщення опечатані державним виконавцем без зазначення часу та дати здійснення опечатування на контрольній стрічці. Застосовані державним виконавцем примусові проникнення до володінь ТОВ «Теплообмінник» протягом 10 січня, 11 січня і 12 січня 2018 року не відповідають порядку та способу, які визначаються нормами діючого законодавства України, і тому здійснені державним виконавцем виконавчі дії є незаконні. Крім зазначених обставин, в складених державним виконавцем постановах на паперових носіях від 10 січня 2018 року і від 11 січня 2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника відсутні підписи державного виконавця Овчіннікової Г.В., яка складала зазначені постанови.

12.02.2018 року на адресу суду надійшов відзив старшого державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчіннікової Г.В. на скаргу директора ТОВ «Теплообмінник» (вх. № 4528), згідно якої з викладеними у скарзі доводами не погоджується з наступник підстав. Боржник був обізнаний про наявність виконавчого провадження за № 50631182, зведеного виконавчого провадження за № 39856848. Розділом IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 5.08.2016 року за № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1126/29256, визначено порядок внесення до АСВП відомостей щодо здійснення виконавчого провадження. До АСВП в обовязковому порядку вносяться відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи, як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обовязковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї. Скановані копії постанов про опис та арешт майна боржника від 10.01.2018 року та 11.01.2018 року; акти державного виконавця від 10.01.2018, 11.01.2018. 12.01.2018 року; пояснювальна записка зберігача майна були винесені державним виконавцем у відповідності до пункту 4 IV Розділу Положення. 21.07.2017 року була винесена постанова про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для проведення оцінки нерухомого майна боржника для подальшої примусової реалізації цього майна для задоволення вимог стягувачів та виконання рішень суду. У відповідності до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 року № 1404-VIII, боржнику було направлено повідомлення про винесення цієї постанови від 21.07.2017 року та повідомлення про призначення дати проведення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника.

Впродовж з 22.07.2017 року по 28.09.2017 року боржника неодноразово повідомлялось простою поштовою кореспонденцією, а також шляхом телефонних розмов з представником боржника ОСОБА_7 про намір здійснення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника та погоджувались з ним дати, остання погоджувальна дата була визначена на 28.09.2017 року. 28.09.2017 року з метою виконання постанови від 21.07.2017 року про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні за № 50631182 для проведення оцінки нерухомого майна боржника державним виконавцем за участю понятих та експерта - оцінювача був виїзд на адресу, де розташоване нерухоме майно боржника, а саме: Донецька область, м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42. Проте, ані директора - ОСОБА_3, ані представника боржника - ОСОБА_7 на підприємстві не було і тому у звязку з неможливістю доступу до нерухомого майна боржника для проведення оцінки був складений про це Акт державного виконавця від 28.09.2017 року. Впродовж з 28.09.2017 року по 10.01.2018 року боржника також неодноразово повідомлялось як простою поштовою кореспонденцією, так шляхом телефонних розмов з представником боржника ОСОБА_7 про намір здійснення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника та погоджувались з ним дати, але боржник всіляко ігнорував вимоги державного виконавця. Про усі виконавчі дії боржник був повідомлений державним виконавцем, в тому числі про виконавчі дії, які були здійсненні 10.01.2018 року, 11.01.2018 року та 12.01.2018 року.

10.01.2018 року під час проведення примусових виконавчих дій була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника ТОВ «Теплообмінник» та призначена відповідальним зберігачем фізична особа - ОСОБА_8 Як стало відомо наступного дня - 11.01.2018 року та про що є відповідна пояснювальна записка відповідального зберігача ОСОБА_8, 10.01.2018 року після проведення примусових виконавчих дій приблизно о 16.30 або о 17.00 годині на територію підприємства зявився представник боржника ОСОБА_7 та в грубій формі вигнав відповідального зберігача ОСОБА_8 за межі території ТОВ «Теплообмінник». Тобто фактично здійснив дії, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення та ставлять під загрозу схоронність арештованого майна, боржником порушуються, ігноруються вимоги державного виконавця щодо проведення виконав дій. У звязку з противоправними діями представника боржника - ОСОБА_7 по відношенню до відповідального зберігача ОСОБА_8, останній 11.01.2018 року відмовився від відповідального зберігання описаного та арештованого майна боржника, оскільки дуже переживав за стан свого здоровя. В наслідок чого, 11.01.2018 року була винесена нова постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника та призначена відповідальна особа - ОСОБА_4 Вважає, що всі виконавчі дії, які були здійснені протягом з 10.01.2018 року по 12.01.2018 року включно, - здійсненні в межах повноважень державного виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 року, та ніяких порушень прав боржника не здійснено.

Представник ТОВ «Теплообмінник» ОСОБА_7 (повноваження підтверджені довіреністю від 2.09.2015 року) в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити на тих підставах, що викладені у скарзі.

В судовому засіданні старший державний виконавець Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області Овчіннікова Г.В. скаргу директора ТОВ «Теплообмінник» не визнала, обґрунтовуючи це тим, що нею здійснювались виконавчі дії відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження». Пояснення та доводи, викладені у відзиві на скаргу від 12.02.2018 року підтримала, та посилалася на них, як на підставу відмови в задоволенні скарги.

Представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 5.10.2016 року, вимоги скарги на дії державного виконавця не визнає, заперечує проти їх задоволення та вважає, що усі дії, здійснені старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. в рамках виконавчого провадження, були здійсненні відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2015 року по цивільній справі № 219/1507/2014-ц (провадження № 2/219/167/2015) позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» про стягнення грошових коштів (майна), набутих без достатньої правової підстави, стягнення індексу інфляції та процентів були задоволені частково, та призначено до стягнення з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 540 000 грн. та судові витрати (а.с.62-64).

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 3 березня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2015 року залишено без змін та 3.03.2016 року набрало законної сили (а.с.65-67). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.10.2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду від 2.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 3.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплообмінник» про стягнення грошових коштів (майна), набутих без достатньої правової підстави залишено без змін (а.с.68-70).

На виконання рішення від 2 грудня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області 18.03.2016 року видано виконавчий лист № 219/1507/2014-ц, 2/219/167/2015 про стягнення з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_1 безпідставно набутого майна - грошових коштів у розмірі 540 000 грн. та судові витрат в сумі 1 776 грн. 33 коп. (а.с.61).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2016 року представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернувся до відділу ДВС із заявою про прийняття на примусове виконання виконавчий лист № 2/219/167/2015 від 18.03.2016 року (а.с.125). Постановою державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ ОСОБА_9 від 28.03.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50631182 за вказаним виконавчим листом. Тим же числом постанова була надіслала сторонам виконавчого провадження за вих. № 7042-7043 (а.с.124).

Після відкриття виконавчого провадження № 50631182 державним виконавцем були здійснені виконавчі дії та прийнято такі рішення:

-30.03.2016 року винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 50631182 до зведеного виконавчого провадження № 39856848 (а.с.123);

-винесено постанови від 4.04.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 46 грн. та виконавчого збору в сумі 54 177,63 грн. (а.с.122);

-винесено постанову про арешт коштів боржника від 5.04.2016 року ТОВ «Теплообмінник» (а.с.115);

-23.06.2016 року складено акт про опис та арешт майна ТОВ «Теплообмінник» (нежитлова будівля, гараж, майстерня) без встановлення обмежень та передачу на відповідальне зберігання ОСОБА_3 (а.с.127-128).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою забезпечення виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2/219/167/2015 від 18.03.2016 року, та задоволення вимог стягувача, постановою від 21.07.2017 року (а.с.112) було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, оцінщика ОСОБА_10 для участі у виконавчому провадженні для проведення оцінки нерухомого майна боржника для подальшої його примусової реалізації. Боржнику було направлено повідомлення про винесення цієї постанови від 21.07.2017 року (а.с.112) та повідомлення про призначення дати проведення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Старший державний виконавець Овчіннікова Г.В. про усі виконавчі дії, які планувалися проводитися або були проведені, повідомляла боржника шляхом надіслання викликів або листів в порядку ст.28 Закону України «Про виконавче провадження»:

-27.07.2017 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. був здійснений виклик боржника ТОВ «Теплообмінник» на 2.08.2017 року та 6.09.2017 року (вих. № 27509) (а.с.120);

-28.08.2017 року (№ 27530) та 15.09.2017 року (№ 32223) директору ТОВ «Теплообмінник» були направлені листи про проведення 28.09.2017 року виконавчих дій за виконавчим листом № 2/219/167/2015 (а.с.119);

-5.10.2017 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. був здійснений виклик боржника ТОВ «Теплообмінник» на 25.10.2017 року (вих. № 35647) (а.с.117).

Тобто, боржник неодноразово повідомлявся простою поштовою кореспонденцією про намір здійснення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника.

28.09.2017 року з метою виконання постанови від 21.07.2017 року про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні за № 50631182 для проведення оцінки нерухомого майна боржника державним виконавцем за участю понятих ОСОБА_11, ОСОБА_12 та експерта оцінювача ОСОБА_10 був здійснений виїзд на адресу, де розташоване нерухоме майно боржника, а саме: Донецька область, м.Бахмут, вул. Героїв Праці, 42. Проте, ані директора - ОСОБА_3, ані представника боржника - ОСОБА_7 на підприємстві не було і тому у звязку з неможливістю доступу до нерухомого майна боржника для проведення оцінки був складений про це Акт державного виконавця від 28.09.2017 року (а.с.118).

Також, про проведення 26.12.2017 року старшим державним виконавцем виконавчих дій за виконавчим листом № 2/219/167/2015 від 18.03.2016 року, боржник був заздалегідь проінформований листом від 14.12.2017 року № 45953. Зазначалось також про його обовязкову явку. Крім того, листом від 29.12.2017 року № 48399 директор ТОВ «Теплообмінник» повідомлявся про проведення старшим державним виконавцем виконавчих дій 10.01.2018 року. У листі також боржник попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання рішення суду (а.с.116).

10.01.2018 року старшим державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г.В. в присутності представника стягувача ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_8, ОСОБА_13 складено акт про те, що при виїзді за адресою: м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 ТОВ «Теплообмінник», було здійснено примусове проникнення на територію з метою складення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ТОВ «Теплообмінник». Під час здійснення виконавчих дій були вилучені ключі невідомого походження, можливо від приміщення цеху, майстерні та вхідних воріт (а.с.109).

В той же день, 10.01.2018 року, старший державний виконавець Овчіннікова Г.В. склала постанову по ВП № 50631182 про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої під час виконання примусового проникнення на територію ТОВ «Теплообмінник» виявлено майно, що належить боржнику, а саме телевізор «Meredian», пристрій ПСК-RM, телевізор «Satro», пристрій «Кристалл», пристрій «Kocom» DP 203 HA, лампа денного світла, телефонний апарат, електричний чайник «Philips», холодильник «Nord», годинник, ліхтар, настінна скульптура, стіл письмовий однотумбовий, тумба, топчан, стілець, тумба з відділеннями, шафа залізна для переодягання (5 шт.), етажерка залізна, полка для ключів. На вказане майно було встановлено обмеження без права користування ним та призначено відповідальним зберігачем цього майна ОСОБА_8 (а.с.110-111).

Вказаний акт державного виконавця та постанову про опис та арешт майна були направлені боржнику для відома 10.01.2018 року за вих. № 913, відповідно до супровідного листа Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.109).

11.01.2018 року старшим державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г.В. в присутності представника стягувача ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_8, ОСОБА_13 складено акт про те, що при виїзді за адресою: м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 ТОВ «Теплообмінник», було здійснено примусове проникнення на територію з метою складення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с.90).

В той же день, 11.01.2018 року, старший державний виконавець Овчіннікова Г.В. склала постанову по ВП № 50631182 про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої при здійсненні виконавчих дій на території підприємства-боржника виявлено майно, що належить ТОВ «Теплообмінник», а саме цегляна нежитлова будівля (Б2) з прибудованим цехом (Г), гараж (В), майстерня (Д). На вказане майно було встановлено обмеження без права користування ним та призначено відповідальним зберігачем цього майна ОСОБА_4

У вказаній постанові про опис та арешт майна (коштів) від 11.01.2018 року є підписи усіх осіб, що приймали участь при її складенні (державного виконавця, представника стягувача, зберігача, понятих), що вбачається з копії вказаної постанови (а.с.90-92). Цей факт спростовує твердження представника боржника про те, що у постановах про опис та арешт майна від 10.01.2018 року та 11.01.2018 року відсутні підписи старшого державного виконавця Овчиннікової Г.В., представника стягувача та зберігача, а тому такі дії державного виконавця є незаконними.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_7 було надано постанову від 11.01.2018 року, яка не містить підписів представника стягувача та зберігача. Представник скаржника вказує, що саме таку копію постанови він отримав від державного виконавця.

В судовому засіданні державний виконавець надала суду оригінал постанови про опис та арешт майна (коштів) від 11.01.2018 року, яка містить підписи усіх осіб, що приймали участь при її складенні (державного виконавця, представника стягувача, зберігача, понятих) та пояснила, що зазначена постанова виготовлялася для всіх учасників виконавчого провадження в декількох копіях, оригінал містить всі підписи, однак в копії постанови, направленій боржнику, міститься технічна помилка. Вказала, що, можливо, цю копію помилково не підписали представник стягувача та зберігач, оскільки виконавчі дії проводилися в зимовий період та тривалий час.

12.01.2018 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. був здійснений виїзд на дільницю за адресою: м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 ТОВ «Теплообмінник», та примусове проникнення до цеху Г та гаражу В з метою складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника. Після зміни замків усі приміщення, які були арештовані та описані, державний виконавець опечатала (а.с.89).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

Згідно п.10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2.04.2012 року за №512/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2.04.2012 року за №489/20802, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих (п.24 розділу VIII Інструкції).

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обовязковою у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, повязаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Таким чином, визначена законодавством процедура здійснення виконавчої дії щодо опису та арешту майна боржника передбачає її проведення за відсутності боржника (але за участю понятих). До того ж, в даному випадку директор ТОВ «Теплообмінник» неодноразово був повідомлений про призначені дати виконавчих дій, але ігнорував їх. Представник скаржника в судовому засіданні вказав, що і він, і директор підприємства, достеменно знали про наявність виконавчого провадження, однак підтвердив, що жодних дій, направлених на виконання рішення суду не вчиняли.

Тому, акти державного виконавця та постанова про опис та арешт майна боржника, складені старшим державним виконавцем з додержання усіх норм, а права боржника ніяким чином не були порушені.

Щодо твердження представника боржника щодо незаконного проникнення старшого державного виконавця Овчіннікової Г.В. до володінь ТОВ «Теплообмінник» 10.01.2018, 11.01.2018 та 12.01.2018 суд зазначає наступне.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, що передбачено п.п.5,6 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно ч.5 ст. 19 вказаного Закону, боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

З огляду на те, що боржник, будучи повідомленим про здійснення виконавчих дій намагався ухилятися від їх проведення (оцінка майна боржника для подальшої його реалізації), що ускладнювало виконання рішення, з метою задоволення законних вимог стягувача, державним виконавцем було прийнято рішення про примусове проникнення до володіння підприємства ТОВ «Теплообмінник» для складення акту та постанови про опис та арешт майна.

Крім того, за заявою представника боржника ОСОБА_7 11.01.2018 року до ЄРДР були внесені відомості за ознаками злочину за ч.1 ст. 162 КК України, та з витягу кримінального провадження № 0000124 вбачається, що 11.01.2018 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що невстановлена особа, не маючи відповідного доступу, незаконно проникла на територію підприємства ТОВ «Теплообмінник» за адресою: м. Бахмут, вул. Героїв праці, 42 (а.с.33-36).

Однак постановою слідчого СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_14 від 20.02.2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000124 від 11.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, було закрито у звязку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення (а.с.78-79). Також у висновках постанови Бахмутського ВП вказано, що проникнення на територію ТОВ «Теплообмінник» було здійснено державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г.В. в рамках виконавчого провадження № 50631182 та всі виконавчі дії, які були здійснені старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. протягом з 10.01.2018 року по 12.01.2018 року були здійснені в межах її повноважень, і ніяких порушень прав боржника не здійснено.

Тому доводи представник боржника про незаконне проникнення на територію підприємства не мають належного обґрунтування.

Щодо зауважень представника ТОВ «Теплообмінник» про призначену державним виконавцем особи відповідального зберігача зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 10.01.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, на майно ТОВ «Теплообмінник» було накладено арешт та встановлено обмеження без права користування ним, і призначено відповідального зберігача цього майна - ОСОБА_8

У пояснювальній записці від 11.01.2018 року ОСОБА_8 виклав обставини про те, що 10.01.2018 року приблизно о 17.00 год. на територію ТОВ «Теплообмінник» прийшов ОСОБА_7, який в грубій формі вимагав, що він покинув територію підприємства. Побоюючись за своє життя та здоровя ОСОБА_8 був вимушений покинути територію ТОВ «Теплообмінник», а ОСОБА_7 зачинив за ним ворота (а.с.93). У звязку із такими діями представника боржника ОСОБА_7 по відношенню до відповідального зберігача ОСОБА_8 останній 11.01.2018 року відмовився від відповідального зберігання описаного та арештованого майна боржника. В наслідок чого, керуючись п.5 ч.3 ст. 18, 56, ч.1,3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про опис та арешт майна боржника та призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_4

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.4 ст. 58 цього Закону).

На підставі цього суд не приймає до уваги твердження представника боржника про те, що відповідальним зберігачем не може бути призначений ОСОБА_15, оскільки він не має ніякого відношення до боржника, з огляду на визначені у ст. 58 вказаного Закону положення про те, що арештоване майно може бути передано іншій особі (аніж боржнику), що визначається державним виконавцем у постанові.

Разом з тим, в судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_7 наголошував, що ОСОБА_15 та ОСОБА_5 (представник ОСОБА_1) повязані між собою, а тому майно не могло бути передане ОСОБА_15, однак належних доказів суду про це не надано та зазначено про їх існування.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_7 вказував, що державний виконавець фальсифікувала виконавче провадження і це підтверджується тим, що 27.07.2017 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г.В. був здійснений виклик боржника ТОВ «Теплообмінник» на 2.08.2017 року та 6.09.2017 року одним числом за одним вихідним номером (вих. № 27509), однак на різні дати. Між тим, в судовому засіданні державний виконавець вказала, що дійсно здійснювала такі виклики боржника, однак це жодним чином не доводить, що її дії є незаконними, враховуючи, що боржник не зявлявся за її викликами.

Також, однією з обставин для скасування постанов державного виконавця від 10.01.2018 року та 11.01.2018 року, на які посилався представник боржника, було те, що станом на 22.01.2018 року, державним виконавцем були здійснені виконавчі дії та прийняті рішення у такому складі: відкриття виконавчого провадження 28.03.2016 року з винесенням постанови; приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження за номером .03.2016 року з винесенням постанови; стягнення виконавчого збору 4.04.2016 року з винесенням постанови; стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 4.04.2016 року з винесенням постанови; звернення стягнення на кошти на рахунках боржника 5.04.2016 року з винесенням постанови про арешт коштів боржника; призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання 21.07.2017 року з винесенням постанови. Інші постанови та документи виконавчого провадження за номером 50631182 по стягненню з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_1, тобто постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, не були внесені до автоматизованої системи виконавчого провадження. Обґрунтовуючи зазначені обставини, він посилався на інформаційний витяг про виконавче провадження № 50631182 від 22.01.2018 року, згідно розміщеної інформації в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (а.с.17-20).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обовязковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

На підставі цього суд вважає, що несвоєчасне внесення до автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем здійснених ним виконавчих дій та винесених рішень (а саме постанови державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) від 10.01.2018 року та 11.01.2018 року) не є підставою для їх скасування.

Крім того, суд констатує наступне.

Ратифікувавши Конвенцію про захист прав і основних свобод людини, Україна визнала її частиною національного законодавства.

Разом з тим відповідно до частини 3 пункту (b) статті 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 р., ратифікованої Україною 14.05.1986 р., поряд з контекстом враховується наступна практика застосування договору, яка встановлює угоду учасників щодо його тлумачення. Відповідно до статті 32 Конвенції питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду з прав людини, який діє відповідно до Конвенції. Таким чином, рішення Європейського суду з прав людини є невідємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Статтею 6 § 1 Конвенції передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як відзначив Європейський суд з прав людини, з огляду на "визначне місце", яке посідає право на справедливий судовий розгляд у демократичних суспільствах, його обмежене тлумачення не відповідатиме обєктові та цілям статті 6. Щодо сфери дії статті, то вона не обмежується лише судовими слуханнями, адже відповідно до Конвенції, весь процес взагалі повинен відповідати критеріям справедливості.

Стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обовязкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невідємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії" , 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.)

Також Європейський суд нагадував, що статті 6 § 1 Конвенції вимагає, щоб усі стадії судового розгляду, які мають на меті вирішити спір щодо прав і обовязків цивільного характеру, закінчувались у розумний строк та щоб не можна було виключити стадії, які слідують за винесенням рішення щодо суті. Так, виконання рішення чи ухвала будьякого суду має розглядатись як складова частина "процесу" в сенсі статті 6.

Представник скаржника в судовому засіданні вказав, що підприємство не працює з 2015 року та фактично у боржника немає грошей для задоволення вимог стягувача.

Однак, відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини право доступу до суду, що гарантується статтею 6 §1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 §1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка боржника та обсяг призначеної до стягнення суми (майна). Натомість державний виконавець повинен використовувати наявні ефективні засоби правового захисту стягувача при тривалому невиконанні судового рішення.

Так, скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували бажання та направленість його дій на виконання судового рішення, яке є обовязковим до виконання, та задоволення вимог стягувача.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльності були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні скарги ТОВ «Теплообмінник» на дії старшого державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчиннікової Г.В. слід відмовити, оскільки в межах розгляду вимог скарги суд не вбачає неправомірних дій старшого державного виконавця Овчіннікової Г.В.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 258-260, 353, 354, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 1, 8, 13, 18, 19, 22, 28, 56, 58, 74 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2.04.2012 року за № 512/5, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник», стягувач - ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -

ОСОБА_16