Справа №718/2704/18
Провадження №2/718/840/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Масюк Л.О.

секретаря судового засідання Олексюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Лашківська сільська рада Кіцманського району Чернівецької області, про визнання особи, такою що втратила право користування жилим приміщенням,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй, на праві власності, належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по вул. 8 Березня, 1, в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області. У даному будинку крім неї зареєстрована також її колишня невістка ОСОБА_2, відповідачка по справі, яка в даному господарстві не проживає з 2015 року. Вказує, що відповідачка будь-які витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг не несе, а добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по вул. 8 Березня, 1, в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, з підстав наведених в ньому. Позивачка ОСОБА_1 вказує, що відповідачка у вказаному господарстві не проживає з 2015 року, але не бажає знятись з реєстрації. Вона, як власниця, має намір продати житловий будинок, однак не може цього зробити через реєстрацію відповідачки. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнали. Відповідачка ОСОБА_2 вказала, що вона дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивачки з 17.07.1993 року. Разом з чоловіком вони постійно проживали та були зареєстровані у домоволодінні ОСОБА_1 Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.11.2017 року шлюб між ними розірвано, однак після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що в квітні місяці 2018 року вона отримала дозвіл на працевлаштування на птахофабриці м. Клатов (Чехія), а тому 03.06.2018 року виїхала на роботу в Чехію. Термін дії дозволу на роботу закінчувався 13.08.2018 року, тому 12.08.2018 року вона повернулась додому.

Відповідачка зазначає, що ОСОБА_1 було достовірно відомо, що вона їде на роботу закордон та про термін її повернення. Однак, після того, як ОСОБА_2 повернулась додому не змогла потрапити до помешкання, оскільки позивачка змінила замки на вхідних дверях. ОСОБА_2 пояснює, що неодноразово просила ОСОБА_1 впустити її до будинку, оскільки там зберігаються її особисті речі та одяг, однак безрезультатно. Зазначає, що іншого житла вона немає, проживала в господарстві позивачки 25 років, а саме зчасу одруження, своєю працею та коштами підтримувала будинок в належному стані, а тому просила в позові відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просив справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24282921 від 28.10.2009 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: вул. 8 Березня, 1, в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області. (а.с.5).

Відповідно до довідки про склад сімї від 01.10.2018, виданої виконавчим комітетом Лашківської сільської ради до складу сімї ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 входять: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).

В матеріалах справи наявні три акти обстеження матеріально-побутових умов життя сімї ОСОБА_1 за адресою: вул. 8 Березня, 1, в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області. Так, в акті обстеження за №109 від 21.08.2018 року зазначено, що зі слів заявниці ОСОБА_1, невістка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає за місцем реєстрації з лютого 2018 року і по даний час (а.с.7). З акту обстеження за №136 від 01.10.2018 року вбачається, що зі слів заявниці ОСОБА_1, невістка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає за місцем реєстрації з 2015 року і по даний час. Місце проживання невістки заявниця не знає. (а.с.15). З акту обстеження за №147 від 12.10.2018 року зазначено, що заявниця ОСОБА_6 зберігає речі за вказаною адресою, однак вільного доступу до будинку немає. Зі її слів за вказаною адресою не проживає з серпня 2018 року (а.с.37).

За таких обставин, суд не бере до уваги жоден з актів обстеження матеріально-побутових умов сімї, так як в них містяться суперечливі відомості.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов'язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи у житловому приміщенні у зв'язку з вибуттям наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК УРСР).

Як вбачається з наданих відповідачкою пояснень в суді, в належному позивачці будинку вона проживала до червня 2018 року. Так, в квітні місяці 2018 року вона отримала дозвіл на працевлаштування на птахофабриці м. Клатов (Чехія), а тому 03.06.2018 року виїхала на роботу в Чехію. Термін дії дозволу на роботу закінчувався 13.08.2018 року тож 12.08.2018 року вона повернулась додому, однак не змогла потрапити до будинку, так як ОСОБА_1 змінила замки. З того часу вона тимчасово винаймає квартиру в м. Кіцмань.

Крім того, вказані обставини в судовому засіданні не оспорювалися позивачкою ОСОБА_1 та її представником.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, в матеріалах справи наявне Рішення Бюро з працевлаштування Чеської республіки від 24.04.2018 року, яким ОСОБА_2 надано Дозвіл на працевлаштування з 16.05.2018 року по 13.08.2018 року. (а.с.32-34).

Крім того, в матеріалах справи міститься також Довідка про забезпечення житлом, яка підтверджує, що працівника ОСОБА_2 забезепечно житлом на території Чеської республіки з 01.05.2018 року по 31.08.2018 року по вул. 5 травня, 112, в м. Клатови. (а.с.35-36)

З копії паспорта громадянина України для виїзду закордон серії FM050319 вбачається, що ОСОБА_2 покинула територію України 03.06.2018 року та повернулась 12.08.2018 року (а.с.31).

Як розяснив ВС у своїй постанові від 24.09.2018 року у справі № 644/10619/15-ц тимчасова відсутність особи за місцем проживання у звязку з працевлаштуванням в іншому місті сама по собі не свідчить про постійну її відсутність, як підставу втрати права на житло.

Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає в спірному господарстві за адресою: вул. 8 Березня, 1, в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області з травня 2018 року з поважних причин, а саме, у звязку з тимчасовим виїздом закордон з метою працевлаштування, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391, 379 ЦК України, ст.ст.64,71,72,156 ЖК УРСР, суд

УХВАЛИВ:

У задовлені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Лашківська сільська рада Кіцманського району Чернівецької області, про визнання особи, такою що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2018 року

Суддя: Масюк Л.О.