Провадження № 2/331/445/2018
Справа № 331/141/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
У грудні 2018 року Запорізький національний університет звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти в розмірі 3 802,16 грн..
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Запорізьким національним університетом та відповідачем була укладена угода про навчання студента за рахунок кредиту № 12 від 27 листопада 2001 року.
24 листопада 2003 року між ОСОБА_1 та позивачем була укладена Додаткова угода № 45 до угоди № 12 від 27 листопада 2001 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти.
Згідно розділу 1 додаткової угоди № 45 від 24 листопада 2003 року навчальний заклад, відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916, надав ОСОБА_1 цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, спеціальністю фізична реабілітація, за денною формою навчання, у розмірі 12 800,00 грн., на весь термін навчання.
Відповідачу були надані освітні послуги згідно угоди № 12 від 27 листопада 2001 року, додаткової угоди № 45 від 24 листопада 2003 року з листопада 2001 року по жовтень 2004 року. Наказом від 20 жовтня 2004 року № 2434-с ОСОБА_1 відраховано із ЗНУ за невиконання навчального плану.
Хоча університет виконав всі свої обов'язки, передбачені угодою, відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав.
Таким чином, заборгованість відповідача за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року за період з 02 січня 2011 року по 01 вересня 2017 року складає: сума кредиту 2 559,98 грн., відсотки за користування кредитом 1 242,18 грн.
Загальна сума заборгованості за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року за період з 02 січня 2011 року по 01 вересня 2017 року складає 3 802,16 грн.
На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького національного університету заборгованість по оплаті цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року в сумі 3 802,16 грн. (три тисячі вісімсот дві грн. 16 коп.), а також судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 копійок).
Представник позивача надав суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач по справі ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги клопотання представника позивача, суд ухвалою від 17 квітня 2018 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою суду від 29 січня 2018 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні. (а.с. 20-21)
Ухвалою суду від 05 березня 2018 року вирішено розгляд зазначеної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 28 березня 2018 року.(а.с. 40-41)
Ухвалою суду від 28 березня 2018 року розгляд справи відкладено на 17 квітня 2018 року. (а.с. 50-51)
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 2001 року між Запорізьким національним університетом та ОСОБА_1 була укладена угода № 12 про навчання відповідача за рахунок кредиту. (а.с. 8-9)
24 листопада 2003 року між ОСОБА_1 та позивачем була укладена Додаткова угода № 45 до угоди № 12 від 27 листопада 2001 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, спеціальністю фізична реабілітація, за денною формою навчання, у розмірі 12 800,00 грн., на весь термін навчання. (а.с. 10)
Запорізький національний університет виконав свої зобовязання за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року та надав ОСОБА_1 освітню послугу з листопада 2001 року по жовтень 2004 року.
20 жовтня 2004 року ОСОБА_1 відраховано з університету за невиконання навчального плану, що підтверджується витягом з наказу ректора від 20 жовтня 2004 року № 2434-с. (а.с. 7)
Відповідно до розділу 3 додаткової угоди № 45 від 24 листопада 2003 року відповідач зобовязався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом починаючи з третього місяця після відрахування.
Згідно з розділом 4 додаткової угоди № 45 від 24 листопада 2003 року ОСОБА_1 зобовязаний здійснювати платежі кожного року в розмірі 1/15 частини від загальної суми державного кредиту та суми відсотків за користування ним.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року належним чином не виконав, за період з 02 січня 2011 року по 01 вересня 2017 року утворилась заборгованості, яка складає: сума кредиту 2559,98 грн., відсотки за користування кредитом 1242,18 грн., разом 3 802,16 грн. (три тисячі вісімсот дві грн. 16 коп.), що підтверджується довідкою відділу бухгалтерського обліку, фінансової та бюджетної звітності Запорізького національного університету від 22 листопада 2017 року № 17-61/296. (а.с. 13)
18 вересня 2017 року позивач направив ОСОБА_1 лист з вимогою сплатити заборгованість за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року у розмірі 3 802,16 грн., яку останній не отримав, що підтверджується копією конверту з відміткою про повернення адресату. (а.с. 11-12)
Не зважаючи на вжиті позивачем заходи, ОСОБА_1 не виконує зобовязання за угодою угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року і заборгованість не погашає.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2, 3, 6 ст. 11 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», порядок реалізації права молоді на освіту, державні гарантії її здобуття, визначення прав та обов'язків учасників навчально-виховного процесу регулюються законодавством про освіту.
Молоді громадяни можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України.
Порядок надання пільгових довгострокових кредитів для здобуття вищої освіти молодим громадянам та їх пільгового погашення визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно з п. 26 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту», особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на отримання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 3, 22, 23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916, на умовах, визначених цим Порядком, цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності можуть одержати молоді громадяни України, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу.
Кошти на надання кредитів передбачаються у Державному бюджеті України для МОН для оплати навчання у вищих навчальних закладах усіх форм власності, крім комунальної, а також крім тих, що перебувають у власності Автономної Республіки Крим.
Сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї пятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним.
Одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкування яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням коштів до Державного бюджету України.
Відраховані з вищого навчального закладу одержувачі кредиту повертають кошти починаючи з третього місяця після відрахування.
У разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства.
Таким чином, відповідно до п. 22 Порядку № 916 та розділу 4 додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року, 1/15 частина кредиту та відсотків за користування ним є непогашеними у разі їх несплати до 31 грудня поточного року.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Запорізького національного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за угодою № 12 від 27 листопада 2001 року, додатковою угодою № 45 від 24 листопада 2003 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Запорізький національний університет сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1600,00 грн., а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», ст. 62 Закону України «Про вищу освіту», пунктами 1, 3, 22, 23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916,
Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2018 року.
Сторонам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.Г.Скользнєва