УХВАЛА

"30" березня 2018 р. рокуЛенінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючої судді - Шевченко І.М. при секретарі Фришко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи: Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, звернувся в суд із скаргою на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання та просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 13.11.2017 року, скасувати вказане повідомлення і зобов»язати державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1992/11 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь банку понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 107,30 грн. в рівних частках по 53,65 грн. з кожного.

Скарга обґрунтована тим, що 18.05.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 2-1992/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 107,30 грн., в рівних частинах по 53,65 грн. з кожного.

13.11.2017 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу у зв»язку з тим, що встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно боржника, якщо у нього відсутнє інше майно. Посилаючись на вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначає, що на даний час у банку діє процедура ліквідації, Фонд є державною установою, а, відтак, звільнений від сплати авансового внеску, державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та прийнято рішення не у відповідності до норм чинного законодавства, просить задовольнити скаргу.

Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому, скаржник надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав, державний виконавець надав заперечення проти скарги, просив відмовити в задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об»єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч.1 ст. 4 Закону).

На виконання Закону та відповідно до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

19.03.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено ОСОБА_5Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 від 22.02.2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та повноваження ОСОБА_5 як ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки по 19.03.2018 року включно.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (стаття 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Статтею 19 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені джерела формування коштів Фонд, серед яких зокрема: кредити, залучені від Національного банку України; кошти, що були внесені Національним банком України в розмірі 20 мільйонів гривень на день створення Фонду; кошти з Державного бюджету України.

У відповідності до статті 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набув право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду. Фонд також набув права кредитора на суму сплачених Фондом витрат, повязаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої ПАТ «ВіЕйБі Банк» протягом дії тимчасової адміністрації. Фонд, являючись отримувачем та розпорядником коштів Державного бюджету України, набув права кредитора ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Згідно ч. 4. ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргів на користь юридичних осіб на загальну суму 1 008 824,25 грн., в тому числі виконавчий лист № 1111/10283/12, виданий 18.05.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 107,30 грн., в рівних частинах по 53,65 грн. з кожного.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 31.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено боржнику до виконання, сторонам до відома.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», з метою своєчасного повного і належного виконання рішення суду державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів для виявлення майна боржника на яке за законом можливо звернути стягнення.

В ході проведення виконавчих дій, на все майно боржника накладено арешт, про що внесено записи до відповідних реєстрів. Згідно наданої інформації Державною фіскальною службою України щодо джерел отримання доходів боржника - інформація відсутня, щодо надання інформації про номери рахунків, відкритих в банках та інших фінансових установах - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно наданої інформації Пенсійним фондом України в м. Кіровограді, про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено, щодо осіб-боржників, які отримують пенсії - боржник не перебуває на обліку, як отримувач пенсії. Згідно відповіді Єдиного державного реєстру МВС України, за боржником відсутні зареєстровані автотранспортні засоби.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Витягу з реєстру обтяжень рухомого майна, нерухоме та заставне майно за боржником зареєстровано нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1, проте відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово звернуто стягнення на нерухоме житлове майно боржника, оскільки дані правовідносини підпадають під статтю першу вище зазначеного закону.

У боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, наявна встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, про що державним виконавцем складено акт.

13.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п.9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов»язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлені строки.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що державний виконавець зобов»язаний сумлінно виконувати службові обов»язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

З метою захисту прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення у процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватись іншими правами, наданими цим Законом.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що дії державного виконавця мають бути оформлені відповідним актом постановою державного виконавця і таким чином закріплені гарантії прав стягувачів і боржників на стадії виконавчого провадження. При цьому маються на увазі виконавчі дії, здійснені при виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Суд розглядає скарги на постанови державного виконавця, перевіряючи їх відповідність закону: про відкриття виконавчого провадження, про відкладення провадження виконавчих дій, про повернення виконавчого документу, про стягнення виконавчого збору тощо. Крім того, він розглядає скарги не тільки на акти державного виконавця, а й на інші його дії по виконанню рішення.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсила.

У своїй скарзі скаржник стверджує, що державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу, що не відповідає дійсності, постанова державного виконавця скаржником не оскаржується. Крім того, скаржником не вірно зазначено номер виконавчого документа.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Крім того, стягувач не позбавлений права пред»явити виконавчий документ до виконання повторно в строк до 13.11.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи: Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко