Справа № 390/490/17
Провадження №2/405/541/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу №390/490/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на свою (позивача) користь заборгованість в розмірі 70 615, 41 грн., з якої: 60 904, 45 грн. - інфляційні витрати; 9 710, 96 грн. - 3% річних від суми боргу, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що 26 травня 2008 року між ним (позивачем) та відповідачем було укладено договір позики на суму 50 000 грн., який був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за №568, на виконання умов якого відповідачу були передані грошові кошти в розмірі 50 000 грн. 26 травня 2009 року між ними було укладено договір про внесення змін до договору позики грошей, який також було посвічено нотаріально та в п.2 договору було внесено зміни щодо терміну повернення коштів та визначено дату їх повернення - 26 грудня 2009 року. Позивач також зазначив, що у зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором позики, заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда по справі №2-8372/10 стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на його (позивача) користь борг в сумі 55 083, 50 грн. (50 000 грн. - сума основного боргу, інфляційні втрати за період з січня по вересень 2010 року в сумі 3 900грн. 3% річних в розмірі 1 183, 50 грн.), та на виконання зазначеного рішення 10.01.2011 року видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання в виконавчу службу. Відповідно до довідки Кіровоградського районного ВДВС ГТУЮ в Кіровоградській області від 03.03.2017 року, залишок боргу станом на 03.03.2017 року становить 52 394, 33 грн., тобто суму основного боргу в розмірі 50 000 грн. відповідачем не сплачено, крім того, за період з 27.12.2010 року (дати набрання рішенням законної сили) по дату звернення до суду з зазначеним позовом відповідач здійснив часткове погашення боргу в сумі 2 689, 17 грн. Вказав, що стягнення з позичальника за рішенням суду суми заборгованості за договором позики не припинили зобов'язальних правовідносин між сторонами, а тому не звільняє позичальника від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання, на підставі чого з відповідача підлягають стягненню нараховані за період з жовтня 2010 року по дату звернення з позовом до суду відсотки та інфляційне відшкодування відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, що становить60 904, 45 грн. - інфляційні витрати, 9 710, 96 грн. - 3% річних від суми боргу, які він (позивач) просив стягнути з відповідача, а також стягнути з останнього понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, враховуючи, що провадження по справі відкрито до набрання чинності редакцією Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала заяву, яка зареєстрована в суді 04.04.2018 року за вх.№8698 від 04.04.2018 року, в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника в судовому засіданні, позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримано в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та в його інтересах представник - адвокат ОСОБА_4 (діє на підставі договору №31/01 про надання правової допомоги) в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, про що, зокрема, свідчить розписка представника відповідача від 31.01.2018 року про повідомлення йому як представнику відповідача про час та місце судового розгляду справи 04.04.2018 року, причини не явки не відомі, заяви, клопотання, заперечення на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.58, ч.5 ст.130 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З огляду на зазначене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 травня 2008 року між ОСОБА_1, як Позикодавцем, та ОСОБА_2, як Позичальником, було укладено договір позики грошей, який посвідчено 26 травня 2008 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним М.Г., зареєстровано в реєстрі за №568, за умовами якого Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність 50 000 грн. 00 коп., які Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві готівкою в строк до 26 травня 2009 року. Після отримання грошей Позикодавець видає Позичальнику розписку про підтвердження його укладення. Наявність розписки у Позичальника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Судом також встановлено, що 26 травня 2009 року сторони за зазначеним вище договором уклали договір про внесення змін до договору позики грошей, який посвідчено 26 травня 2009 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним М.Г., зареєстровано в реєстрі за №458, яким внесли зміни до договору позики грошей, зокрема, п.2 виклали в новій редакції, за якою : Зазначену вище суму грошей Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві готівкою в строк до 26 грудня 2009 року. Після повернення грошей Позикодавець видає Позичальнику розписку про підтвердження цього факту. Наявність розписки у Позичальника підтверджує виконання свого обов'язку». Інші умови договору позики грошей сторонами залишено без змін.

Також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 грудня 2010 року, яке набрало чинності 27 грудня 2010 року (справа №2-8372/10) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 55 083, 50 грн. за зазначеним вище договором позики від 26 травня 2008 року, а також судові витрати по справі в розмірі 740, 83 грн.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання зазначеного судового рішення Ленінським районним судом м.Кіровограда 10 січня 2011 року видано виконавчий лист №2-8372/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 55 083, 50 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 740, 83 грн., який пред'явлено до виконання у виконавчу службу.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.09.2015 року (ВП №48585570), винесеною державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ Родченковим В.В.. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-8372/10, виданого 10.01.2011 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 55 083, 50 грн., судові витрати по справі в розмірі 740, 83 грн. Залишок боргу на 31.08.2015 року становить 54 394, 33 грн.

Відповідно до довідки про сплату боргу від 03.03.2017 року №В-6, виданої Кіровоградським районним управлінням ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, згідно з якою на виконанні у Кіровоградському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області перебуває виконавчий лист №2-8372/10, який видано 10.01.2011 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 55 083, 50 грн. та судові витрати по справі в сумі 740, 83 грн. Залишок боргу станом на 03.03.2017 року становить 52 394, 33 грн.

За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільно гозаконодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до звичаїв ділового обороту у випадку належного виконання грошового зобов'язання розписка повертається боржникові з відповідною відміткою про виконання.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Окрім того, судом відзначається, що, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Крім того, відповідно до вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, тобто вихідним моментом для розрахунку є наступний день після закінчення встановленого договором чи законом строку сплати.

З огляду на викладене, судом відзначається, що стягнення з відповідача ОСОБА_2, як Позичальника за договором позики від 26 травня 2008 року за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 грудня 2010 року суми заборгованості за зазначеним договором позики від 26 травня 2008 року, яке (рішення) на час судового розгляду справи, - не виконано, не припиняє зобов'язальних правовідносин між сторонами, у зв'язку з чим не звільняє позичальника від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача на підставі ч.2 ст.625 ЦК України підлягають стягненню за період з 01 жовтня 2010 року по 20.03.2017 року інфляційні втрати в розмірі 60 904, 45 грн. та 3% відсотки річних в розмірі 9 710, 96 грн., розрахунок яких проведений позивачем, виходячи з наступного (заборгованість 50 000, 00 грн. з 01.10.2010 по 31.12.2010 р.р. - 92 дні, індекс інфляції 109, 1% = 92/365х9,1%х50 000, 00 грн. = 1 146, 85 грн.; заборгованість 51 146, 85 грн. з 01.01.2011 по 31.12.2011 р.р. - 365 днів, індекс інфляції 104, 6% = 4,6%х51 146, 85 грн. = 2 352, 76 грн.; заборгованість 53 499, 61 грн. з 01.01.2012 по 31.12.2012 р.р. - 366 днів, індекс інфляції 99,8% = -0,2% х 53 499, 61 грн. = -107, 00 грн.; заборгованість 53 392, 61 грн. з 01.01.2013 по 31.12.2013р.р. - 365 днів, індекс інфляції 100,5% = 0,5% х 53 392, 61 грн. = 266, 96 грн.; заборгованість 53 659, 57 грн. з 01.01.2014 по 31.12.2014 р.р. - 365 днів, індекс інфляції 124,9% = 24,9% х 53 659, 57 грн. = 13 361, 23 грн.; заборгованість 67 020, 80 грн. з 01.01.2015 по 31.12.2015 р.р. - 365 днів, індекс інфляції 143,3% = 43,3% х 67 020, 80 грн. = 29 020, 01 грн.; заборгованість 96 040, 81 грн. з 01.01.2016 по 31.12.2016 р.р. - 366 днів, індекс інфляції 112,4% = 12,4% х 96 040, 81 грн. = 11 909, 06 грн.; заборгованість 107 949, 87 грн. з 01.01.2017 по 15.01.2017 р.р. - 15 днів, індекс інфляції 100,9% = 15/31х0,9%х107 949, 87 грн. = 470, 10 грн.; заборгованість 108 419, 97 грн. з 16.01.2017 по 15.02.2017 р.р. - 31 день, індекс інфляції 101, 1% = 1,1% х108 419, 97 грн. = 1 192, 62 грн.; заборгованість 109 612, 59 грн. з 16.02.2017 по 20.03.2017 р.р. - 33 дні, індекс інфляції 101,0% = 33/28х1,0%х109 612, 59 грн. = 1 291, 86 грн., а всього інфляційне збільшення боргу в розмірі 60 904, 45 грн.

Розрахунок 3% відсотків річних проведено позивачем виходячи з розміру заборгованості в сумі 50 000, 00 грн., період прострочення з 01.10.2010 року по 20.03.2017 року - 2 363 дні = 3% х2363 /365 х 50 000, 00 грн. = 9 710, 96 грн. як три відсотки річних від простроченої суми.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та приймаючи до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 706 грн. 15 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, заборгованість в сумі 70 615 (сімдесят тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 41 коп. за період з 01.10.2010 року по 20.03.2017 року, з якої: інфляційні втрати в розмірі 60 904 (шістдесят тисяч дев'ятсот чотири) грн. 45 коп., 3% відсотки річних від суми боргу в розмірі 9 710 (дев'ять тисяч сімсот десять) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 706 грн. 15 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подаєтьсядо суду апеляційної інстанції, яким є апеляційний суд Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова