Номер провадження: 22-ц/785/6684/18
Номер справи місцевого суду: 494/3/18
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання частки майна, належного померлій на праві спільної сумісної власності і стягнення компенсації за частину спадкового майна, на ухвалу Березівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Дєткова О.Я. 10 липня 2018 року в м. Березівка о 11:57 год.,-

встановила:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання частки майна, належного померлій на праві спільної сумісної власності і стягнення компенсації за частину спадкового майна.(а.с. 8-12).

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року провадження у справі закрито (а.с. 179-180).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3просять скасувати судове рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 192-193).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановляючи оскаржувану ухвалу на підставі положень п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні жодні відомості про наявність правонаступників після смерті позивачки.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 175).

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, 10 липня 2018 року звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі для визначення кола спадкоємців померлої ОСОБА_4 (а.с. 174).

Згідно п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно ч.1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України визначений перелік прав та обов'язків особи, які не входять до складу спадщини.

Так, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов'язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 травня 2018 у справі № 523/17848/16-ц.

Таким чином, оскільки предметом розгляду даної справи є визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання частки майна, належного спадкодавцю на праві спільної сумісної власності і стягнення компенсації за частину спадкового майна, висновок суду першої інстанції, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, є необґрунтованим.

Крім того, безпідставним є посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність правонаступників після смерті позивачки, оскільки діючим законодавством встановлений строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України), і тільки після спливу даного строку суд може робити висновок про наявність або відсутність спадкоємців після смерті сторони у справі.

Тому, положення п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України носять імперативний характер і зобов'язують суд зупинити провадження у справі у разі смерті особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає, що підстав для ухвалення оскаржуваного судового рішення з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у суду першої інстанції не було.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

При вказаних обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Березівського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 рокупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року- скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання частки майна, належного померлій на праві спільної сумісної власності і стягнення компенсації за частину спадкового майна- направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 13 листопада 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе