Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: судді Чулуп О.С.,

при секретарі Росинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

Миколаївської міської ради,

про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Миколаївської міської ради просили визнати за ними по ? частині за кожним право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок літ. «К-1» та підвал літ. «Б-пд», а також на нежитлове приміщення перукарні літ.«А-1 частина І поверху», в порядку спадкування за законом після смерті їхньої тітки ОСОБА_3, померлої 03.01.2016р. Позивачі надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задоволити.

Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не прибув, своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема, визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що 03.01.2016 року померла рідна тітка позивачів - ОСОБА_3.

Судом досліджено спадкову справу №13/2016 до майна померлої 03.01.2016р. ОСОБА_3 згідно якої спадкоємцями майна ОСОБА_3 є її племінниця ОСОБА_1, та її племінник - ОСОБА_2.

Судом досліджено постанову приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявниками нотаріусу не були надані оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Судом встановлено, що 07.10.1997р. померла ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,0кв.м., за договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Південною товарною біржою 07.10.1997р. за № 7439. Право власності спадкодавця ОСОБА_3 було зареєстровано в МБТІ 08.10.1997р. за №19190.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.11.2007р. зазначений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 нерухомого майна був визнаний дійсним.

Судом досліджено акт від 25.02.1998р. технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об?єкта до експлуатації згідно якого було визнано готовим до експлуатації переобладнана під перукарню частина жилого приміщення у будинку АДРЕСА_2, з наступними показниками: загальна площа - 38кв.м., виробнича - 21,1 кв.м., житлова 10,8 кв.м., підсобна - 7,1кв.м.

Судом досліджено розпорядження Миколаївського міського голови №107р від 20.03.1998р. згідно якого надано дозвіл на експлуатацію перукарні та відділу для реалізації супровідних товарів МПП "Пані люкс" у приміщенні за адресою вул.Декабристів, 24 в м.Миколаїв.

Отже, щодо вимог позивачів стосовно визнання за ними права власності в порядку спадкування на об?єкт нерухомості - нежиле приміщення(перукарня) за адресою вул.Дкабристів, 24 в м.Миколаїв, то судом встановлено, що первісно право власності на вказаний об?єкт у спадкодавця ОСОБА_3 виникло на підставі договору купівлі продажу як на квартиру, яка в подальшому була реконструйована в інший об?єкт нерухомості - перукарню, і даний об?єкт після реконструкції був прийнятий в експлуатацію. Після прийняття даного об?єкту в експлуатацію спадкодавцю ОСОБА_3 слід було здійснити дії по отриманню свідоцтва про право власності на вказаний об?єкт та зареєструвати своє право власності. Проте, ОСОБА_3 померла, та вчинити ці дії від імені ОСОБА_3 неможливо у зв?язку із її смертю, тому суд приходить до висновку, що право позивачів як спадкоємців майна ОСОБА_3 підлягає захисту, оскільки іншого способу захисту їх прав не має, а тому позовні вимоги в цій частині слід задоволити.

Щодо вимог позивачів стосовно визнання за ними права власності в порядку спадкування на об?єкт нерухомості - жилий будинок за адресою вул.Декабристів,24 в м.Миколаїв, то судом встановлено наступне.

Позивачі підставою для визнання своїх майнових прав на вказаний об?єкт нерухомості вказують право на спадкування, тобто перехід таких прав до них шляхом прийняття спадщини у разі смерті особи, після якої вони бажають спадкувати майно - ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, однією із обставин, які визначають можливість спадкування майна спадкоємцями є наявність такого майна у спадкодавця.

Судом встановлено, що 20.03.1998р. за спадкодавцем ОСОБА_3 було закріплено літню кухню літ.«Д-1» АДРЕСА_3, що підтверджується витягом з рішення № 29 Виконавчого комітету Центральної районної ради від 20.03.1998р. Тобто дане майно було передано в користування спадкодавця як допоміжне приміщення до квартири АДРЕСА_1, яка (квартира №4) на момент передачі допоміжного приміщення була уже у власності спадкодавця.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №812 від 21.10.2003р. було надано дозвіл на переобладнання літньої кухні в будинок по вул.Декабристів.

19.01.2003р. ОСОБА_3 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю був наданий дозвіл за №486 на переобладнання літньої кухні літ.«Д-1» в житловий будинок по вул. Декабристів, 24.

Судом досліджено акт приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння за 2004р. згідно якого будинок площею 33,6 кв.м., жилою 21,7 кв.м. прийнято в експлуатацію.

Отже, спадкодавець ОСОБА_3 здійснила реконструкцію допоміжного приміщення - літньої кухні, проте, даний об?єкт нерухомості перебував у власності територіальної громади м.Миколаєва (тобто у комунальній власності).

Судом не встановлено, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, що спадкодавець ОСОБА_3 отримала у власність спірний об?єкт нерухомості - вказану вище літню кухню "Д-1", яка була за нею "закріплена", тобто передана у користування як допоміжне приміщення до квартири АДРЕСА_1. Доказів того, що спірна літня кухня чи жилий будинок після реконструкції такої передавався на підставах визначених законом у власність спадкодавця ОСОБА_3 не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачі не можуть спадкувати те, чого не було у спадкодавця ОСОБА_3, а тому у задоволенні вимог в частині, що стосується жилого будинку, в порядку спадкування слід відмовити.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Щодо вимоги позивачів про визнання права власності на підвал літ."Б-пд" площею 6,7 кв.м. в будинку №24 по вул.Декабристів в м.Миколаїв, то у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Судом не здобуто доказів того, що у спадкодавця ОСОБА_3 існувало право власності на вказаний об?єкт нерухомості - підвал літ."Б-пд" площею 6,7 кв.м. в будинку №24 по вул.Декабристів в м.Миколаїв, а тому це майно не увійшло до спадкової маси та не може бути успадковане, тому у задоволенні вимог про визнання за позивачами права власності на підвал в будинку №24 по вул.Декабристів в м.Миколаїв слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим визнати за позивачами право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті їх тітки ОСОБА_3 лише на нежитлове приміщення (перукарня) загальною площею - 39 кв.м., виробнича - 21,1 кв.м., житлова 10,8 кв.м., підсобна - 7,1кв.м., - в рівних частинах, тобто по ? частині за кожним.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5,10,13,18,81,89,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.1218, 1266, ч.1ст.1267 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ? частині за кожним на нежитлове приміщення (перукарня) загальною площею - 39 кв.м., виробнича -21,1кв.м., житлова-10,8кв.м., підсобна-7,1кв.м., які розташовані за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів, 24, в порядку спадкування за законом.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя