Дата документу 14.11.2018 Справа № 336/4340/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4340/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/931/18 Зарютін П.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кочеткової І.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визначення часток нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на половину придбаного у шлюбу майна, визнання права особистої приватної власності на частки нерухомого майна, визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений, до ОСОБА_8, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про визначення часток нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на половину придбаного у шлюбу майна, визнання права особистої приватної власності на частки нерухомого майна, визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її чоловік ОСОБА_8.

Заповіт ОСОБА_8 не залишив. Спадкування майна ОСОБА_8 відбувається за законом.

На час відкриття спадщини ОСОБА_8 перебував з нею у зареєстрованому шлюбі. Його батьки померли раніше у 2012 році.

Внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на: 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 95 000,00 грн.; тимчасову споруду - кіоск для реалізації товарів народного споживання площею 20,0 м?, встановлений за адресою: АДРЕСА_4 вартістю 30 000,00 грн.; 11/200 частин нежитлового приміщення НОМЕР_7 підвалу (літ. А-14) у складі: кімната №1 площею 27,7 м?, душова № 2 площею 3,0 м?, санвузол № 3 площею 1,6 м?, загальною площею за внутрішніми замірами 32,3 м?, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 вартістю 42 442,00 грн.

Спадщину прийняли п'ять спадкоємців першої черги в порядку, передбаченому ст.ст.1268, 1269 ЦК України: вона - дружина спадкодавця, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка спадкодавця, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини; та відповідачі: ОСОБА_8 - син спадкодавця, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини; ОСОБА_7. - дочка спадкодавця, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини; ОСОБА_6 - дочка спадкодавця, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

За діючим законодавством (ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1274 ЦК України) право по 1/5 частині переліченого спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 належить мені, а також належить моїй дочці ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_9, батько ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, яка складалась з: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6; земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5; земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6.

Після смерті ОСОБА_9 спадщину за законом прийняла його дружина - ОСОБА_10, мати її померлого чоловіка.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Свідоцтва про право на спадщину не отримувала.

ОСОБА_10 за життя, 17.10.1990 року, склала заповіт, яким заповіла все своє майно в рівних частках своїм дітям - ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_8.

Всі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину у встановлений законом строк, тобто кожен зі спадкоємців отримав право на 1/3 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_10

Згідно рішенню Василівського районного суду Запорізької області від 05.03.2014 року у цивільній справі ЄУН 311/137/14-ц пр.2/311/210/2014 за позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд вирішив: визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у рівних частинах - по 1/3 за кожним, право власності в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року - на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_6, а саме: житловий будинок А-1, літню кухню -Б, погріб -В, літню кухню - Г, сарай - Д, сарай - Є, гараж - Ж, убиральню - З, літній душ -І, огорожу - №1, басейн для води - №2, водогін - №3.

Вказане рішення суду набрало законної сили 17.05.2014 року.

Після смерті ОСОБА_10 спадщину у вигляді всього майна спадкодавця: житлового будинку та земельних ділянок прийняли три спадкоємця: ОСОБА_8, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у рівних частках, по 1/3 частині всього спадкового майна.

За викладених обставин, внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 року відкрилася спадщина, крім зазначеного, також на інше належне йому майно, зокрема, на: 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.03.2014 р.; 1/3 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5; 1/3 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визначити, що частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8, а також частка ОСОБА_3 нежитлового приміщення НОМЕР_7 підвалу (літ. А-14) у складі: кімната №1 площею 27,7 м?, душова № 2 площею 3,0 м?, санвузол № 3 площею 1,6 м?, загальною площею за внутрішніми замірами 32,3 м?, розташоване за адресою: АДРЕСА_5, яке зареєстроване на ім'я ОСОБА_8 та яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_3 є однаковими, і що кожному з них належить по 11/200 частин вказаного приміщення;

визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на 11/200 нежитлового приміщення НОМЕР_7 підвалу (літ. А-14) у складі: кімната №1 площею 27,7 м?, душова № 2 площею 3,0 м?, санвузол № 3 площею 1,6 м?, загальною площею за внутрішніми замірами 32,3 м?, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5, як за співвласником;

визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. у м. Запоріжжі, право особистої приватної власності:

на 1/20 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_8;

на 1/5 частину тимчасової споруди-кіоску для реалізації товарів народного споживання площею 20,0 м?, встановленого за адресою: АДРЕСА_4, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_8;

на 11/1000 частин нежитлового приміщення НОМЕР_7 підвалу (літ. А-14) у складі: кімната №1 площею 27,7 м?, душова № 2 площею 3,0 м?, санвузол № 3 площею 1,6 м?, загальною площею за внутрішніми замірами 32,3 м?, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_8;

на 1/15 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6;

на 1/15 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5;

на 1/15 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6;

визнати за малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. у м. Запоріжжі, право особистої приватної власності:

на 1/20 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_8;

на 1/5 частину тимчасової споруди-кіоску для реалізації товарів народного споживання площею 20,0 м?, встановленого за адресою: АДРЕСА_4, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_8;

на 11/1000 частин нежитлового приміщення НОМЕР_7 підвалу (літ. А-14) у складі: кімната №1 площею 27,7 м?, душова № 2 площею 3,0 м?, санвузол № 3 площею 1,6 м?, загальною площею за внутрішніми замірами 32,3 м?, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_8;

на 1/15 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6;

на 1/15 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5;

на 1/15 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6 та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3, як за співвласником, право власності на 11/200 частин нежилого приміщення, підвалу літ. А-14, розташованого за адресою: м. АДРЕСА_5;

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Запоріжжі, право власності:

- на 1/20 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- на 11/1000 частин нежилого приміщення, підвалу літ. А-14, розташованого за адресою: м. АДРЕСА_5;

- на 1/15 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

- на 1/15 частину земельної ділянки, площею 4,54 га, розташованої на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5;

- на 1/15 частину земельної ділянки, площею 4,54 га, розташованої на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6;

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. у м. Запоріжжі, право власності:

- на 1/20 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- на 11/1000 частин нежилого приміщення, підвалу літ. А-14, розташованого за адресою: м. АДРЕСА_5;

- на 1/15 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

- на 1/15 частину земельної ділянки, площею 4,54 га, розташованої на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5, що зареєстрований на ім'я ОСОБА_9 в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.06.2001 року за № 1122;

- на 1/15 частину земельної ділянки, площею 4,54 га, розташованої на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6, що зареєстрований на ім'я ОСОБА_10 в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.06.2001 року за № 1123.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 419,33 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_7 419,33 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_6 419,33 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що з рішенням суду не згодна в частині відмови у задоволені позовних вимоги та в частині розміру стягнення на її користь з відповідачів судових витрат. Судом не вірно встановлено обставини щодо правого статусу окремого майна - тимчасової споруди кіоску для реалізації товарів народного споживання. Не досліджені достатні та допустимі докази належності кіоску померлому ОСОБА_8 Не враховано того, що відповідачі визнали позовні вимоги в частині належності померлому кіоску, та були згодні на його поділ в порядку спадкування за законом. Також судом невірно розрахований та розподілений розмір сплаченого судового збору та безпідставно відмовлено у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу Просить скасувати рішення суду в частині відмовити у задоволені позовних вимог, в частині розподілу судового збору та в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, та ухвалити цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути на її користь професійну правничу допомогу в сумі 1515,60 грн., судовий збір в розмірі 640,00 грн. та судовий збір в розмірі 353,00 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_8 від 28 травня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина за законом, оскільки останнім за життя не було складено заповіт.

Спадкоємцями першої черги, відповідно до ст. 1258 ЦК України є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Батьки ОСОБА_8 померли у 2012 році.

Від так, спадкоємцями за ОСОБА_8 є дружина померлого ОСОБА_3 та діти померлого ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

До складу спадщини увійшло належне на праві власності на момент смерті ОСОБА_8 майно, а саме:

-1/4 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2;

-11/200 частин нежитлового приміщення НОМЕР_7 підвалу (літ. А-14) у складі: кімната № 1 площею 27,7 м?, душова № 2 площею 3,0 м?, санвузол № 3 площею 1,6 м?, загальною площею за внутрішніми замірами 32,3 м?, розташованого за адресою: АДРЕСА_5;

-1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

-1/3 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5;

-1/3 частину земельної ділянки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_6.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи позовну заяву, суд першої інстанції правильно виходив із зазначеного обсягу спадщини. Посилання ОСОБА_3 на те, що судом неправомірно відмовлено в задоволенні позову в частині визнання права власності на 1/5 частину тимчасової споруди-кіоску для реалізації товарів народного споживання площею 20 м?, встановленого за адресою: АДРЕСА_4, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_8, колегія суддів не бере до уваги, оскільки обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалася на паспорт кіоску, як на доказ набуття спадкодавцем права власності на дане майно. Проте, даний документ лише посвідчував надання органом місцевого самоврядування ПП ОСОБА_8 дозволу на встановлення тимчасової споруди - кіоску для реалізації товарів народного споживання.

Оскільки позивач надала даний паспорт без будь-яких підтверджуючих документів, наприклад рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради про надання відповідного дозволу ОСОБА_8, даний документ не може бути прийнятий судом до уваги як правовстановлюючий, і не свідчать про набуття спадкодавцем права власності на вищезазначений кіоск для реалізації товарів народного споживання, через що суд першої інстанції дійшов законного висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на 1/5 частину тимчасової споруди-кіоску для реалізації товарів народного споживання.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що під час подання позовної заяви та протягом розгляду справи, нею понесені судові витрати, а саме: сплачено 1 318 грн. 01 коп. судового збору за позовні вимоги майнового характеру, 640 грн. - судового збору за позовні вимоги немайнового характеру та 353 грн. судового збору за подання заяви про витребування доказів, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1 515 грн. 60 коп. Позивач вважає, що судом не було всебічно досліджено обставини справи, і неправомірно не стягнуто з відповідачів на її користь судові витрати, а саме 640 грн. судового збору немайнового характеру та 353 грн. судового збору за подання заяви про витребування доказів.

Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення судових витрат понесених у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів в сумі 353 грн. Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не встановлено той факт, що дані витрати відповідають ст. 141 ЦПК України, а саме докази, за витребування яких було сплачено судовий збір безпосередньо пов'язані з розглядом справи та мали вирішальне значення при ухваленні судом рішення. У зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимог позивача в даній частині, а саме стягнення з кожного з відповідачів на її користь по 117 грн. 67 коп.

Що стосується інших вимог позивача, пов'язаних зі сплатою судових витрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності даних вимог позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В порушення даної норми позивачем не було надано до суду зазначених доказів.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на документи долучені до неї колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, проте позивачем не доведено неможливості неподання належних доказів до суду першої інстанції.

Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору за позовні вимоги немайнового характеру, колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Так, судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог немайнового характеру, судове рішення позивачем в цій частині не оскаржується.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачів судових витрат, понесених позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів в сумі 353 грн. є безпідставними.

У зв'язку з цим, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів судових витрат, понесених позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів в сумі 353 грн. підлягає скасуванню, із задоволенням позовних вимог в цій частині, а саме стягнення з кожного з відповідачів на користь ОСОБА_3 судових витрат в сумі 117 грн. 67 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2018 року по цій справі, про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів судових витрат, понесених позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів в сумі 353 грн. скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

Стягнути на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) з ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) - 117 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, понесених позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) з ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_1; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3) - 117 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, понесених позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) з ОСОБА_6 місце проживання: АДРЕСА_7; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4) - 117 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, понесених позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору за подання заяви про витребування доказів.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 19 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.В. Кочеткова

Е.А. Онищенко