Справа № 486/816/17
Провадження № 2/486/46/2018
16 лютого 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого Савіна О. І.
при секретарі Архіповій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,
31.07.2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 12 717.88 грн.. Мотивує свої вимоги тим, що згідно договору б/н від 05.01.2009 року, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач отримав кредит в сумі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами Банку складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду. що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив умови договору в результаті чого, станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість в сумі 12 717.88 грн., яка складається з наступного: 485.59 заборгованість за кредитом; 7 423.28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 965.30 грн. заборгованість за пенею та комісією; відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250.00 грн. штраф (фіксована частина); 593.71 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути заборгованість та судовий збір.
26.01.2018 року позивач направив до суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені ним судові витрати та просить стягнути з відповідача кошти, за оплату публікації оголошення у пресі про виклик відповідача в судове засідання.
Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі (а.с. 21). Відповідач ОСОБА_1, причину неявки суду не повідомила, про день місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, в газеті «Урядовий Курєр» (а.с. 56).
Відповідно до пункту 9) Перехідних положень цивільного процесуального Кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, суд продовжує розгляд справи за правилами Цивільного процесуального Кодексу, який набрав чинності 15.12.2017 року.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні (а.с. 21). За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного.
Згідно договору б/н від 05.01.2009 року, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач отримав кредит в сумі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та підтвердив підписом, що його заява разом з Умовами та правилами, Тарифами Банку складають між ним та Банком Кредитний договір (а.с. 6-12).
Умови передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість в сумі 12 717.88 грн., яка складається з наступного: 485.59 заборгованість за кредитом; 7 423.28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 965.30 грн. заборгованість за пенею та комісією; відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250.00 грн. штраф (фіксована частина); 593.71 грн. штраф (процентна складова); (а.с. 3-5).
Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобовязання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.
Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Таким чином з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 12 717.88 грн..
Відповідно до ч.1, п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн. та витрати повязані з публікацією в газеті «Урядовий Курєр» оголошення про виклик відповідача в сумі 280.00 грн. (а.с. 19, 55).
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600.00 грн. та витрати за публікацію оголошення в пресі в сумі 280.00 грн., а всього 1 880.00 грн..
Керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 264-265, 268, 282. 284 ЦПК України, суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_2