Справа № 493/2274/18
Провадження № 2/493/1043/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

за участю секретаря судових засідань ТИХОНОВОЇ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області, Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 4,19 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності КСП «Надія» Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку мав право ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Борсуки Балтського району Одеської області, стверджуючи, що ОСОБА_3 з 1990 року був членом колгоспу «Ленінська іскра» с. Борсуки Балтського району Одеської області, в 1993 році колгосп був реорганізований в КСП «Надія» с. Борсуки Балтського району Одеської області.

11 листопада 1995 року проводилося розпаювання земель КСП, під час проведення розпаювання земель по невідомим причинам ОСОБА_3 не був включений до списку осіб, які мали право на земельні частки (пай), йому не було виділено земельної частки (паю) і він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняла позивач ОСОБА_2, так як на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, доглядала його, поховала спадкодавця, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності у неї сертифікату на право на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду.

Після того, як у вересня 2018 року позивач дізналася про те, що ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) вона зверталася до Балтської міської ради Одеської області з питанням отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), але, у вересні 2018 року їй остаточно було відмовлено в цьому, тому, на її думку, перебіг позовної давності повинен рахуватися з вересня 2018 року.

Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися належною їй згідно з вимогами законодавства спадщиною у вигляді земельної частки (паю), з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

Представники відповідачів до судового засідання не з'явилися, але надіслали на адресу суду заяви, в яких не заперечують проти задоволення позовних вимог, просять розглянути справу за їх відсутності у відповідності з вимогами законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 1990 року був членом колгоспу «Ленінська іскра» с. Борсуки Балтського району Одеської області, в 1993 році колгосп був реорганізований в КСП «Надія» с. Борсуки Балтського району Одеської області, що підтверджується архівною довідкою про стаж КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області від 18.07.2018 року № Б-417/01-15, архівною довідкою архівного відділу Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 11.07.2018 року № 06-04/Б-195.2, з членів колгоспу його не виключали.

11.11.1996 року, коли проводилося паювання земель КСП «Надія», ОСОБА_3 помилково був пропущений в списках громадян, які мали право на земельну частку (пай), і відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай), не отримав.

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, а відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно інформації відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області середній розмір земельної частки (паю) по Борсуківській сільській раді Балтського району Одеської області складає 4,19 умовних кадастрових гектарів.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняла позивач, так як на день його смерті проживала разом з спадкодавцем, доглядала його, вела з ним спільне господарство, поховала спадкодавця, інших спадкоємців першої-четвертої черг за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності у неї сертифікату на право на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом, не відмовлялася від спадщини, тому вважається такою, що прийняла її.

Таким чином, у судовому засіданні шляхом оцінки наданих письмових доказів встановлено, що позивач має законне право на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 4,19 умовних кадастрових гектарів території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку раніше, як член колективного сільськогосподарського підприємства, мав право ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, в тому числі ксерокопіями паспорта, свідоцтва про смерть, довідкою Балтської міської ради Одеської області від 06.11.2018 року № 221 про спільне проживання позивача і спадкодавця на день смерті останнього на протязі більше п'яти років, інформацією про нормативну грошову оцінку відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області, архівною довідкою про стаж КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області від 18.07.2018 року № Б-417/01-15, архівною довідкою архівного відділу Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 11.07.2018 року № 06-04/Б-195.2 та ін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 321, 386, 1216, 1218, 1225, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст. ст. 10-13, 141, 259, 263 ЦПК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області, Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,19 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Надія» Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку мав право ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Борсуки Балтського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

СУДДЯ