Справа № 296/4374/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі :

головуючого - судді Драча Ю.І.

за участю: секретаря судового засідання - Івашко Т.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 01 лютого 1997 року Новоозерянською сільською радою Брусилівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені січня 2018 року в зв'язку з тим, що відповідач має іншу сім'ю.

Ухвалою суду від 15.05.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було залишено без руху.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.06.2018 р. відкрито провадження по справі № 296/5374/18 та призначено до підготовчого засідання.

26.06.2018 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2, в якому відповідач не заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, уточнила що проживають з відповідачем окремо з квітня 2018 року.

Відповідач та його представник у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову.

Відповідно до ст. 200 ч. 3,4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, з 01 липня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.8) та повнолітнього сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.9).

Подружжя проживає окремо з квітня 2018 року, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, відповідає інтересам малолітньої дитини, а тому може бути прийняте судом.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 24, 27, 55, 56, 104-105, 110-113, статтями 2, 4-7, 10 12, 3, 89, 133, 141, 189, 200, 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н.) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8 р.н.), зареєстрований 01 лютого 1997 року Новоозерянською сільською радою Брусилівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його складання через Корольовський районний суд міста Житомира.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10 липня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя Ю. І. Драч