Справа № 344/3847/17
Провадження № 22-ц/779/20/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Томин О.О., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду під головуванням судді Пастернак І.А. від 02 серпня 2017 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною.

Призначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник ОСОБА_2 на дане рішення подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим, в з в'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи в повному обсязі позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №124/2017 від 22.05.2017 р. ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом легковираженою мультиінфарктною деменцією з психотичною симптоматикою, згідно МКХ-10 F01.1. зазначене захворювання позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Проте вказана експертиза проводилась без участі ОСОБА_2, а тому не може бути допустимим і належним доказом наявності у неї психічного захворювання.

Не погоджується ОСОБА_2 із висновком опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.07.2017 року, відповідно до якого рекомендовано призначити опікуна її онука ОСОБА_1 з яким, у них склалися неприязні відносини.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановивши нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над неї опіки.

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

За змістом ст.ст. 39, 40, 41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це; правовим наслідком визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки.

За правилами ст.296 ч.3 ЦПК України, яка за змістом співпадає з відповідною нормою, яка була чинною на час вирішення спору судом першої інстанції (ч.3 ст. 237 ЦПК), заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №124/2017 від 22.05.2017 р ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом - легко вираженою мультиінфарктною деменцією з психотичною симптоматикою, згідно МКХ-10 F01.1. Зазначене захворювання позбавляє ОСОБА_2, здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За клопотанням апелянта, судом апеляційної інстанції було призначено комісійну судово-психіатричну експертизу, висновком якої встановлено, що ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним захворюванням - органічним розладом особистості та поведінки у вигляді вираженого психоорганічного синдрому, обтяженого органічним маячним розладом. ОСОБА_2 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки.

Опікунська рада виконкому Івано-Франківської міської ради визнала доцільним призначити опікуном ОСОБА_1 над бабусею ОСОБА_2 при умові визнання її недієздатною в судовому порядку.

Розглядаючи спір, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Складені експертами висновки містить повні та чіткі відповіді на поставлені запитання, незгода апелянта та його представника з ними, не є підставою для визнання судом цих висновків необґрунтованим або таким, що суперечить матеріалам справи.

Доводи апелянта про те, що опікуном слід призначити іншу особу, не заслуговують на увагу, оскільки вказана ним особа, не зверталася з такою заявою особисто до органу опіки про призначення саме її опікуном ОСОБА_2, про що ствердив у суді представник Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Останній також ствердив, що ОСОБА_1, є близькою особою для ОСОБА_2, її внуком, і здатний бути її опікуном.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2017 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин

Л.В.Ясеновенко