ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/6246/16-ц

провадження № 22-ц/4809/363/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Міської ради міста Кропивницького,

відповідач - ОСОБА_4,

треті особи - Кропивницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 липня 2018 року у складі судді Іванової Н.Ю. і

В С Т А Н О В И В :

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив:

- стягнути з ОСОБА_4 на користь Кіровоградської міської ради заборгованість по сплаті орендної плати за землю в сумі 228 398,88 грн., в тому числі 86 472,96 грн. за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 від 13.10.2010 № 171 та 141 925,92 грн. за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 від 13.10.201 № 172;

- достроково розірвати договір оренди землі укладений від 13.07.2010 № 171;

- зобов'язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 1427,60 кв.м., вартістю 805 230,04 грн. за наслідками розірвання договору оренди землі від 13.07.2010, шляхом складання акту приймання-передачі земельної ділянки;

- достроково розірвати договір оренди землі від 13.07.2010 № 172;

-зобов'язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, площею 2855,51 кв.м., вартістю 1700114,66 грн. за наслідками розірвання договору оренди землі від 13.07.2010 № 172, шляхом складання акту приймання-передачі земельної ділянки.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 липня 2018року задоволено заяву виконувача обов'язків керівника Кіровоградської місцевої прокуратури про забезпечення позову в зазначеній справі та заборонено ОСОБА_4 безпосередньо або через інших осіб вчиняти будь-які земельні та будівельні роботи на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1427,60 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, та на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 2855,51 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд ухвалив рішення за змістом тотожне заявленим позовним вимогам щодо розірвання договору та зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку.

Заява про забезпечення позову подана з метою перешкодити відповідачу здійснювати господарську діяльність.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, представник прокуратури Володіна А.Г. та представник Міської ради міста Кропивницького Бардиш Є.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представник Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від керівника Кіровоградської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надійшли відзиви на апеляційну скаргу про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися в судове засідання, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги визначених ст.367 ЦПК України суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2016 року керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по орендній платі та дострокового розірвання договорів оренди.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 липня 2018року задоволено заяву виконувача обов'язків керівника Кіровоградської місцевої прокуратури про забезпечення позову в зазначеній справі та заборонено ОСОБА_4 безпосередньо або через інших осіб вчиняти будь-які земельні та будівельні роботи на земельних ділянках.

Задовольняючи заяву та застосовуючи заходи забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_4 або через інших осіб, вчиняти будь-які земельні та будівельні роботи на земельній ділянці площею 1427,60 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2, та на земельній ділянці, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 2855,51 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову є необхідним, оскільки між сторонами існує реальний спір, а невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому, в разі задоволення позову, ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, що призведе до порушення прав позивача.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на неправильно застосованих нормах цивільного процесуального закону.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що такий вид забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти будь-які земельні та будівельні роботи на спірних земельних ділянках обмежує здійснення останньому своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов договорів оренди земельних ділянок, земельні ділянки надавалися в оренду на 10 років для розміщення торговельно-побутового комплексу і на момент пред'явлення позову строк договорів оренди не закінчився.

Відповідно до умов оскаржуваних договорів оренди землі ОСОБА_4, як орендар, має відповідні обов'язки, зокрема, обов'язок використання земельної ділянки в строки, визначені договором.

Судом не враховано, що заходи забезпечення позову перешкоджають відповідачу належним чином виконувати умови оскаржуваних договорів оренди землі.

Безпідставними є доводи заяви про забезпечення позову, що будівництво нерухомого майна та можлива подальша реєстрація права власності на нього на орендованих земельних ділянках істотно ускладнять або унеможливить виконання рішення суду, оскільки земельні ділянки надавалися під забудову і позивач передбачав, що на земельних ділянках будуть зведені об'єкти нерухомості.

Порушення судом норм процесуального права відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 липня 2018 року скасувати.

В задоволенні заяви керівника Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.11.2018.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді С.М. Єгорова

О.Л.Карпенко