ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Харків

Справа № 639/6180/17

Провадження № 22-ц/818/1300/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В.., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Харківська автобаза №3»

представник позивача Тіщенко Андрій Вікторович

відповідач - ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківська автобаза №3» до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Олійник Людмила Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківська автобаза №3» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2018 року (суддя Баркова Н.В.)., -.,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2018 року провадження у справі закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що даний спір виник між сторонами у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ПАТ «Харківська автобаза №3» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу про закриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, такою що винесена з порушенням норм процесуального права, крім того порушене конституційне право на звернення до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи клопотання про закриття провадження у справі безпідставно вважає, що спір у даній справі виник між юридичною особою та її посадовою особою.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог та вирішив права та обов'язки позивача, щодо його права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки факту, про що було звернено увагу суду в судовому засіданні, щодо підсудності даного позову встановленої додатковою ухвалою Господарського суду Харківської області від 12 вересня 2017 року у справі № 922/2452/17.

До апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що суд першої інстанції належним чином визначив характер спору та дійшов правильного висновку щодо належності спору до юрисдикції господарського суду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.07.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Харківська автобаза №3» в особі директора ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в інтересах якого діяла ОСОБА_6, та відновлення права власності позивача на приміщення 1-го поверху № 12 літ. «А -2», що розташована за адресою у АДРЕСА_1.

Відповідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.07.2016 продавець ПАТ «Харківська автобаза №3» в особі директора ОСОБА_3 передало у власність, а покупець ОСОБА_3 прийняв нежитлове приміщення за узгодженою між сторонами ціною 16419 грн 32 коп. (а.с. 10-13).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а ст. 18 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом

Основними критеріями розмежування компетенції між судами загальної юрисдикції і спеціалізованими судами є: 1)суб'єктний склад сторін; 2) характер та предмет спірних правовідносин; 3) обставини, з яким процесуальним законодавством пов'язувався розгляд спору за правилами іншого виду судочинству.

Відповідно до ст. 19 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до вимог ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Корпоративний спір - вважається спором між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

Таким чином, враховуючи, що спір у даній справі не є корпоративним, а позовні вимоги пред'явлено позивачем (юридичною особою) до відповідача - фізичної особи, яка не здійснює підприємницьку діяльність, суд безпідставно дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали справи судова колегія дійшла висновку про наявність цивільного спору, де одна із сторін оскаржуваного правочину є фізична особа, і спір не стосується створення, діяльності, управління чи припинення діяльності підприємства, тому що майно набуте відповідачем, як фізичною особою, а не учасником товариства.

Посилання представника відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 12-146гс18 не можуть бути взяті до уваги, оскільки висловлена правова позиція у цій справі стосується відповідача фізичної особи, який був співвласником спірного майна товариства. В даній справі майно раніше належало товариству, а зараз належить відповідачу, як фізичній особі особисто.

За таких обставин, суд не правильно дійшов висновку про закриття провадження у справі, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківська автобаза №3» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2018 року - скасувати.

Направити справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківська автобаза №3» до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Олійник Людмила Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 16 листопада 2018 року