Провадження № 2/317/68/2018
Справа № 317/2219/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

за участі:

представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю і його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю і його поділ.

12.03.2018 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8, про застосування зустрічного забезпечення. Заявник просить застосувати зустрічне забезпечення позову в розмірі 11500000,00 грн., шляхом зобовязання позивача внести кошти на депозитний рахунок суду протягом 10 днів з дня постановлення ухвали.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначає, що ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22.08.2017 р. задоволено заяву про забезпечення позову. Накладено арешт: на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:2226 площею 0,0722 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Зелена Діброва, 16; на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Зелена Діброва, 16-а; на 1/2 частину автомобіля Bentley Mulsanne, 2012 року випуску, державний номер AE1111CI; на 1/2 частину автомобіля Bentley Continental, 2013 року випуску, державний номер AE1111EC.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12.12.2017 р. задоволено заяву про забезпечення позову та повторно накладено арешт: на 1/2 частину автомобілю Bentley Mulsanne, 2012 року випуску та на 1/2 частину Bentley Continental, 2013 року випуску.

Відповідач ОСОБА_9 вважає, що накладений арешт на все її майно порушує її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

У звязку з цим, посилаючись на ст. 154 ЦПК України, представник відповідача вважає, що сам по собі факт накладення арешту на 1/2 частину спірного майна є порушенням права власності відповідача та спричиняє їй збитки, у звязку з чим просить суд зобовязати позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у сумі 11500000,00 грн., що включають в себе: орієнтована вартість житлового будинку 8000000,00 грн., орієнтована вартість земельної ділянки 800000,00 грн., орієнтовна вартість автомобіля Bentley Mulsanne, 2012 року випуску 1500000,00 грн.; орієнтовна вартість автомобіля Bentley Continental, 2013 року випуску 1200000,00 грн.

У судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заяву про застосування зустрічного забезпечення.

Представник ОСОБА_4 зазначив, що у звязку зі штучним затягуванням розгляду справи втрачається вартість майна.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення заяви про застосування зустрічного забезпечення.

Представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що заявник не послався на критерії, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, не надав доказів понесення збитків.

Представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що заявником не доведено зменшення вартості майна, значно завищено розмір зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про застосування зустрічного забезпечення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Обовязок суду застосувати зустрічне забезпечення прямо встановлений ч. 3 ст. 154 ЦПК України, яка визначає, що суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстав для обовязкового застосування зустрічного забезпечення наразі немає.

Таким чином, застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обовязком суду та може бути застосовано лише за наявності обґрунтованої можливості отримання відповідачем збитків у результаті забезпечення позову.

Доводи самої заяви про застосування зустрічного забезпечення зводяться до необхідності вирішення спору по суті та до того, що суд повинен зробити висновок про відсутність підстав для задоволення позову, натомість будь-які конкретні обставини, які свідчать про можливе спричинення відповідачу збитків у звязку з накладенням арешту на спірне майно у заяві відсутні.

Також суд констатує відсутність жодного обґрунтування вартості спірного майна, як то експертна оцінка, тощо. У заяві лише зроблено припущення щодо вартості спірного майна, що на думку суду є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про застосування зустрічного забезпечення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 154, 259-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_8, про застосування зустрічного забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю і його поділ відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи судові рішення оскаржуються до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян