Ухвала

2 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 159/2882/17

провадження № 61-3537ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення у справі за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіца МиколиМойсейовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки клопотання касаційної скарги не відповідає вимогам, визначеним пунктами 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України.

Судові рішення, які є предметом касаційного оскарження, зазначені ОСОБА_1 у вступній частині касаційної скарги, та у прохальній частині касаційної скарги є різними. У вступній частині касаційної скарги скаржник вказував: ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 1 листопада 2017 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 1 грудня 2017 року, а у прохальній частині - ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року.

З урахуванням вказаного, скаржнику необхідно уточнити клопотання щодо оскаржуваних судових рішень та чітко зазначити судові рішення (ухвали), що оскаржуються.

Зазначені обставини виключають можливість Верховного Суду встановити, на які саме судові рішення подана касаційна скарга та визначити дату, з якої почався перебіг строку на касаційне оскарження. Отже, за таких умов, неможливо перевірити обставини щодо дотримання скаржником строку на касаційне оскарження.

Слід зауважити, що в разі пропуску строку на касаційне оскарження, скаржнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку із зазначенням причин поважності його пропуску.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності, особи, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська