АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 757/39280/17-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/139/2018

20 березня 2018 року Апеляційний суд м.Києва у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року (суддя Батрин О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позову зазначив, що претензії щодо погашення заборгованості не отримував, тому вважає, договір поруки припинив свою дію після закінчення одного року з дня його укладення відповідно до п. 5.2. договору поруки.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договір поруки, укладений між позивачем та відповідачем припинений 16 липня 2009 року на підставі п. 5.2. цього договору. Даним договором визначено строк дії поруки, а саме після закінчення одного року з дня його укладення. Також зазначає, що позивачем не було отримано вимогу про дострокове повернення заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що відповідачем було пред'явлено позов до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в межах шестимісячного строку після останнього внесення платежу боржником за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком не пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, а рішенням суду по даній справі встановлені обставини, на які посилається позивач, їм надана правова оцінка.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.07.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 49-Ф/08-02, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 65 000 доларів США на строк з 16 липня 2008 р. по 15 липня 2038 р. або по день визначений в п. 1.6 та/або 3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних.

16.07.2008 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» таОСОБА_1укладено договір поруки № 49-Ф/08-02-Р з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3відповідно до укладеного ними кредитного договору № 49-Ф/08-02 від 16.07.2008 року (а.с. 8).

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.01.2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги банку задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 49-Ф/08-02 від 16.07.2008 року та договором поруки № 49-Ф/08-02-Р від 16.07.2008 року у сумі 21 487,43 доларів США та 5 637,50 грн., судовий збір у розмірі 1 700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с. 11-12).

Установлені судовим рішенням, що набрало законної сили, обставини, зокрема у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж особи або особа, щодо якої або яких встановлено ці обставини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року по справі № 6-2017цс15, з огляду на визначений статтею 129 Конституції України принцип обов'язковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішенням суду законної сили, а також на зміст статей 553, 559 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що у разі, якщо є судове рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором та відмову в задоволенні позову поручителя про визнання недійсним договору поруки, в якому судом розглядалося питання дійсності договору поруки, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення справи про припинення поруки суду необхідно враховувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.

Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для припинення поруки.

Згідно з п. 5.2 договору поруки, порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Доводи апеляційної скарги що того, що порука припинилася, оскільки договір поруки втратив чинність, а позивачем не було отримано вимоги від банку про дострокове повернення заборгованості, є необґрунтованими, оскільки з рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 27.01.2012 року вбачається, що ПАТ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 26.10.2011 року, останній платіж по сплаті відсотків здійснено 18.08.2011 року, про що свідчить розрахунок заборгованості.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та визнання поруки припиненою.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді