печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєвой М.Г.

позивач - не з'явився

відповідач - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» з позовом про захист прав споживачів, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 40 227 грн. 69 коп.

Позивач посилається на те, що 16 липня 2007 року між ним та ТДВ «СК «Київ РЕ» було укладено договір страхування заставлених транспортних засобів.

11 квітня 2009 року із застрахованим транспортним засобом ГАЗ 330202 СПГ, р/н НОМЕР_1 стався страховий випадок, внаслідок чого ОСОБА_1 звернувся до відповідача з повідомленням про настання випадку, що має ознаки страхового та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Станом на дату подання позову, страхове відшкодування виплачено не було.

Також, позивач вказує що відповідно до ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає, в задоволені позову просить відмовити. Вказує, що у зв'язку із закінченням строків зберігання договорів автострахування у відповідача відсутні будь-які документи, які підтверджують факт виконання позивачем обов'язків, передбачених Законом України «Про страхування» та договором про страхування ТЗ покладених на страхувальника після настання дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу, а також, неможливо встановити природу пошкодження ТЗ.

Представник відповідача, вказує, що відповідно до умов договору страхування, позивачем був визначений вигодонабувач в особі ДОФ АКБ «Укрсоцбанк», а відтак, на думку відповідача, одержувачем страхового відшкодування за договором страхування є банківська установа, а тому ОСОБА_1 є неналежним позивачем.

У поданому відзиві на позовну заяву, представником відповідача наведений власний розрахунок вартості відновлювального ремонту, за вирахуванням втрати товарної вартості транспортного засобу, на загальну суму 36 404, 48 грн.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, просив позов задовільнити.

Представником відповідача подана до суду заява про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2007 року між позивачем, відповідачем та АКБ «Укрсоцбанк» укладено трьохсторонній договір № КР8085-008/0707/СТ, предметом якого було страхування заставлених транспортних засобів, зокрема, автомобіля ГАЗ 330202 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 5-15).

Відповідно до п. 1.1. договору страхування № КР8085-008/0707/СТ Страхувальник, яким є позивач, зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначений термін та виконувати інші умови цього Договору та Правил страхування, а Страховик, яким є відповідач, бере на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку здійснити Страхувальнику виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану застрахованому транспортному засобу внаслідок настання страхового випадку в порядку і на умовах, визначених цим договором та Правилами страхування.

Позивач вказує, що 11 квітня 2009 року із застрахованим транспортним засобом ГАЗ 330202 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 стався страховий випадок, передбачений п. 3.2.1. договору страхування, а саме дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання випадку, що має ознаки страхового та в подальшому надав позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з документами, надання яких передбачено договором.

Разом з тим, позивачем не було надано суду будь-яких належних доказів, які б містили інформацію про факти, які безпосередньо стосуються обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди із застрахованим транспортним засобом, що має ознаки страхового випадку, а також звернення позивача до відповідача із відповідними документами, передбаченими п. 10.8 договору страхування,

Суд відхиляє надану позивачем в якості доказу постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2009 року у справі № 3-2108/2009 (а.с. 16) винесену у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2, оскільки, даним судовим рішенням не було встановлено чи мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу позивача, а отже, вказана постанова не є обов'язковою для суду, що розглядає справу відповідно до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України.

Суд відхиляє також в якості належного доказу наданий позивачем лист № 01-05/729 від 10 листопада 2009 року (а.с. 17), оскільки з його змісту не можливо встановити з приводу якого саме застрахованого майна та про який страховий випадок йде мова.

Наданий позивачем висновок судового експерта Пилипенко А.С. № А56/10 від 12 липня 2010 року (а.с. 18-44) встановлює лише розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля ГАЗ 330202 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді.

Окрім того, у вступній частині висновку судового експерта № А56/10 зазначено, що 06 липня 2010 року судовому експерту Пилипенко А.С. надійшла ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ, суддя Некрасов О.О., про проведення автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 2-0984/10 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Страхова компанія «Київ РЕ», що свідчить про те, що позивач вже звертався з відповідним позовом до юридичної особи, а саме ТОВ Страхова компанія «Київ РЕ» у зв'язку з пошкодженням автомобіля ГАЗ 330202 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування», у редакціях, які були чинні на дану виникнення відповідних правовідносин, а також умов визначених сторонами у розділі 11 договору страхування № КР8085-008/0707/СТ від 16 липня 2007 року страховик має право, за визначених підстав, відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування.

Серед підстав для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, зокрема, передбачені: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; ненадання страховику всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхового випадку та інші випадки, передбачені законом або договором.

Враховуючи те, що позивачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, на підставі яких суд може встановити факт дорожньо-транспортної пригоди із застрахованим транспортним засобом, що має ознаки страхового випадку відповідно до договору № КР8085-008/0707/СТ від 16 липня 2007 року, факт звернення позивача до відповідача із належними документами про виплату страхового відшкодування, а також неправомірної відмови відповідача у здійсненні відповідних виплат, підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача страхового відшкодування відсутні.

Також, відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Статтею 3 Закону України «Про страхування» визначено, що страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно п. 1.3. та Додатку 2 договору страхування № КР8085-008/0707/СТ вигодонабувачем за цим Договором визначено ДОФ АКБ «Укрсоцбанк».

Також, підпунктом 10.19.1. договору страхування № КР8085-008/0707/СТ визначено, що страхове відшкодування виплачується в межах страхової суми, вигодонабувачу в сумі збитків, але не більше суми вимог вигодонабувача до Страхувальника за Договором кредиту № 085/064-7 від 16 липня 2007 року, а у разі, якщо строк погашення цих вимог не настав, виплата страхового відшкодування на користь вигодонабувача здійснюється за умови, що Страхувальник не замінить застрахований транспортний засіб на інше майно за погодженням з вигодонабувачем, у зв'язку з чим вимоги вигодонабувача до Страхувальника підлягають достроковому погашенню.

Відповідно до п.п. 10.19.2 зазначеного договору страхування страхове відшкодування може бути виплачене Страхувальнику, яким є позивач, лише в розмірі перевищення суми страхового відшкодування над сумою вимог вигодонабувача до Страхувальника, зазначених в п.п. 10.19.1. цього Договору.

Підпунктом 10.19.3. договору визначено, що за письмовим погодженням з вигодонабувачем Страховик може сплатити страхове відшкодування на відтворення втраченого, знищеного або пошкодженого ЗТЗ Страхувальнику або спеціалізованим авторемонтним організаціям.

Відповідно до ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Наведене свідчить, що позивач має право вимоги страхового відшкодування на свою користь лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем або в розмірі перевищення суми страхового відшкодування над сумою вимог вигодонабувача до позивача як боржника за кредитним договором № 085/064-7 від 16 липня 2007 року.

Враховуючи, що норми ЦПК України, так і спеціальні закони в сфері страхування не передбачають права пред'явлення позову в інтересах третіх осіб - вигодонабувачів, то страхувальник при пред'явлені ним позову є неналежним позивачем та у задоволенні його позову слід відмовити.

Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, а також те, що позивач є звільненим від сплати судового збору відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 636, 979, 985 ЦК України, статями 3, 26 Закону України «Про страхування», статтями 12,13,76,77,79, 81,263,264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 33442139) про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення 2.11.2018р.

Суддя Остапчук Т.В.