РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1, в якому вказав, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 09.08.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 р. має заборгованість 110615,86 грн., яка складається з наступного:

- 3022,50 грн. заборгованість за кредитом;

- 96909,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4939,91 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 5243,61 грн. штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною відповідно до наведених вище приписів ЦПК України.

Ухвалою судді від 23.02.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Учасники справи в судове засідання не з'явились.

Представник позивача у клопотанні підтримав позовних вимоги та просив розляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, застосувати строки позовної давності та відмовити ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в звязку зі спливом строку позовної давності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Матеріалами справи встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09.08.2011 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1, станом на 31.12.2017 року, загальна сума заборгованості становить 110615,86 грн., яка складається з наступного: 3022,50 грн. заборгованість за кредитом; 96909,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4939,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5243,61 грн. штраф (процентна складова). (а.с. 5-6).

Згідно анкети-заяви позичальника ОСОБА_1 було оформлено платіжну кредитну картку «Універсальна» (а.с. 7).

Судом встановлено, що відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку у випадках незаборонених діючим законодавством України. В тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів звязку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях банку.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобовязань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується - базова процентна ставка за договором/ 30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50грн. (одноразово). Пеня нараховується в деньнарахування процентів по кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України «Зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства».

Відповідно до ст. 527 ЦК України: «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання».

Згідно ст. 530 ЦК України: «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Відповідно до ст. 625 ЦК України: «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання».

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України: «Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором».

Згідно ст. 1054 ЦК України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти».

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору до моменту повного погашення заборгованості (п.1.1.7.42 Договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні правові позиції були висловлені Верховним Судом України в постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, 3 червня 2015 року № 6-31цс15, 14.12.2016 р. № 6-2462цс16.

Судом встановлено, що 09.08.2011 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Таким чином між сторонами був укладений договір приєднання про надання банківських послуг.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1, вбачається, що остання користувалась кредитною карткою, знімала кошти з кредитної картки, здійнювала погашення заборгованості. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами вона здійснила 13.06.2014 року. (а.с. 5)

Пунктом 2.1.1.7.6 Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову, отже початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання. Вже в липні 2014 року права позивача були порушені, а отже і почався відлік строку позовної давності щодо стягнення періодичних щомісяних платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Крім того, п. 2.1.1.12.4 договору передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту)

- строком повернення кредиту (овердрафту) в повному обємі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Таким чином, право позивача на повернення йому кредиту в повному обсязі було порушене на 211-й день, і з цього часу він мав право предявити позов до ОСОБА_1 про повернення кредиту в повному обсязі.

П. 1.1.7.31 договору передбачено, що строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банка, складає 50 років.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У справі, яка розглядається, Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не містять підпису відповідача. При цьому відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Крім того, у заяві позичальника від 09 серпня 2011 року домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності відсутня.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою ВСУ 11.03.2015 р. у справі №6-16цс15.

Крім того, п. 2.1.1.8.7 договору передбачено, що банк, крім іншого, інформує клієнта про заборгованість по кредитним договорам.

Доказів інформування ОСОБА_1 про заборгованість по кредитним договорам позивачем не надано.

В звязку з наведеним, суд вважає, що позивач звернувся до ОСОБА_1 з пропуском строку позовної давності щодо місячних платежів та щодо повернення кредиту в повному обсязі.

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності, оскільки ОСОБА_1 здійснила останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом 13.06.2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом 08.02.2018 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 89, 141, 191, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст. ст. 207, 253, 254, 256, 257, 258, 259, 261, 266, 267, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" () до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2018 року.

Суддя: