Ухвала

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 705/5821/15-ц

провадження № 61-7917 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна набутого за час спільного проживання спільною сумісною власністю подружжя та про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подано касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надати належним чином оформлені копії рішень судів першої й апеляційної інстанцій.

Також даною ухвалою повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме: касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

6 грудня 2017 року до суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

15 грудня 2017 року ОСОБА_1 вдруге було направлено копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня

2017 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

23 січня 2018 року до суду вдруге повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Копії ухвал направлялися на адресу заявнику яка зазначена в матеріалах касаційної скарги.

Згідно з статті 77 ЦПК України, у редакції, що була чинною на день відправлення копії ухвали, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України в редакції Закону від 3 жовтня 2017 року, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Матеріали касаційного провадження не містять заяв особи, яка подала касаційну скаргу, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Законодавцем у статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Аналогічна норма містилася у статті 27 ЦПК України 2004 року.

Враховуючи, що надіслані ОСОБА_1 копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху поверталися на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» та оскільки направивши в кінці вересня 2017 року касаційну скаргу, ОСОБА_1 тривалий час не цікавився її розглядом, у суду є підстави вважати недобросовісне здійснення ним своїх процесуальних обов'язків.

Отже, оскільки у відведений судом строк, станом на 19 лютого 2018 року недоліки касаційної скарги не усунуто, копії ухвал заявником отримано не було, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 44, 131, 185, 392, 393, пунктами 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Ступак