Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 337/3348/17 головуючий у 1 інстанції: Мурашова Н.А.
Провадження №22ц/778/440/18 суддя-доповідач: Кухар С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В.
Бєлки В.Ю.
секретарСеменчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_5 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_5 з 10.07.2008 р. перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії по інвалідності. З 09.09.2013р. він переведений на пенсію за віком, яку отримує відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по теперішній час. Пенсія за віком була обчислена відповідачу із загального страхового стажу - 42 роки 0 місяців 26 днів. В подальшому, в зв'язку з тим, що після призначення пенсії за віком, відповідач продовжив працювати, за його заявою з 01.03.2016 р. йому було здійснено перерахунок пенсії, яка була обчислена із загального стажу - 44 роки 06 місяців 26днів. В грудні 2016 р. Управлінням була проведена перевірка пенсійної справи відповідача і виявлено, що останньому при нарахуванні пенсії за віком з 09.09.2013 р. та її перерахунку з 01.03.2016 р. було некоректно обраховано страховий стаж для обчислення пенсії в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення. Після приведення у відповідність розрахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи, загальний страховий стаж ОСОБА_5 зменшився та становив з 09.09.2013р. - 39 роки 09 місяців 03 дні, з 01.03.2016р. - 42 роки 03 місяців 03 дні. Внаслідок такого коригування розмір пенсії відповідача також зменшився, у зв'язку з чим за період з 09.09.2013 р. по 31.12.2016 р. розмір переплати пенсії склав 5702,29 грн., про що Управління повідомило відповідача листом від 19.12.2016 р., однак відповідач до теперішнього часу заборгованість з переплати пенсії самостійно не сплатив.

Позивач просив суд стягнути з відповідача суму надміру виплаченої йому пенсії за період з 09.09.2013 р. по 31.12.2016 р. в розмірі 5702,29 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду УПФ України м.Запоріжжя в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що переплата пенсії відповідачу виникла не у зв'язку із рахунковою помилкою та останнім не доведено факт недобросовісного набуття відповідачкою отриманих коштів.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом попередньої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з 10.07.2008 р. перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя, як отримувач пенсії по інвалідності.

З 09.09.2013 р. він переведений на пенсію за віком, яку отримує по теперішній час.

Згідно з розпорядженням №158077 від 10.09.2013 р. розмір пенсії за віком з 09.09.2013 р. обчислений ОСОБА_5 в загальному розмірі 2513,77 грн., виходячи, зокрема, із загального страхового стажу 42 роки 0 місяців 26 днів згідно з відповідним розрахунком (арк.29-30).

Згідно з розпорядженням №158077 від 03.03.2016 року ОСОБА_5 за його заявою проведено перерахунок пенсії за віком у зв'язку із збільшенням страхового стажу і розмір пенсії з 01.03.2016 року обчислений в розмірі 2731,88 грн., виходячи, зокрема, із загального страхового стажу 44 роки 06 місяців 26днів згідно з відповідним розрахунком (арк.12-12).

Згідно двох розпоряджень №158077 від 13.12.2016 р. здійснено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_5, згідно з яким розмір його пенсії за віком за період з 09.09.2013 р. повинен становити 2396,83 грн., з 01.09.2015 р. - 2396,91 грн., виходячи із загального страхового стажу 39 років 09 місяців 03 дні, з 01.03.2016 р. - 2577,18, виходячи із загального страхового стажу 42 роки 03 місяці 03 дні (арк.14-15).

Згідно даних протоколу-розрахунку від 13.12.2016 р., управлінням проведено індивідуальний перерахунок призначеної та виплаченої ОСОБА_5 пенсії за віком за період з 09.09.2013 р. по 31.12.2016 р. за новим розрахунком. Розмір переплати пенсії за цей період становить 5702,29 грн. (арк.с. 16).

Згідно рішення комісії УПФУ в Хортицькому районі м.Запорпіжжя №49 від 16.12.2016 р., комісія, розглянувши документи пенсійної справи ОСОБА_5, взяла на облік переплату в сумі 5702,29 грн. за період з 09.09.2013 р. по 31.12.2016 р., яка виникла в зв'язку з тим, що під час виконання перерахунку в автоматичному режимі некоректно розрахований страховий стаж (арк.с. 18).

19.12.2016 р. позивачем направлено ОСОБА_5 повідомлення про виниклу переплату пенсії в розмірі 5702,29 грн. та повідомлено про зменшення розміру пенсії з 01.01.2017 р. (арк.с. 19).

До теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачем не повернута.

Так, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачу ОСОБА_5 пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

У зазначеній нормі права відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». У Кодексі законів про працю України міститься згадка про лічильну помилку при виплаті заробітної плати, що на думку колегії суддів є синонімічним до поняття «рахункова помилка».

У постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 2009 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок рахункової помилки та що відповідач набуваючи переплату діяв недобросовісно.

Неправильне визначення пенсійним фондом періоду корегування пенсії не може вважатись рахунковою помилкою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відсутній факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою та не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постановах від 2 липня 2014 року (справа 6-91 цс 14) та від 22 січня 2014 року (справа 6-151 цс 13), які і обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених вимог закону суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає.

Докази та обставини, на які посилається УПФУ в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, яку буде складено на протязі п'яти днів.

Повна постанова складена 24 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: