У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 Справа №607/23346/18

15 листопада 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участі секретаря судового засідання Бойко І.І. - сторони в судове засідання не зявились

розглянувши подання старшого державного виконавця Юрчак О.П., погодженого начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове входження в квартиру за №97 по вул.15 Квітня,6 в м.Тернопіль, 1/3 частки якої належить ОСОБА_2.

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №51966885 з примусового виконання виконавчого листа за №2-1591/2011 від 19.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 370133,15 грн. Боржником згідно даного виконавчого провадження є ОСОБА_2 Добровільно боржник заборгованість не погашає. Відповідно до відповіді МБТІ, боржник є власником 1/3 частини квартири по вул.15 Квітня, 6/97 в м.Тернополі на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 Будь-яке інше рухоме та нерухоме майно за боржником не значиться, відкритих рахунків у банках не має, пенсії не отримує і не працює за трудовим чи цивільно-правовим договором.

Виходами державного виконавця на місце вчинення виконавчих дій встановлено, що на дзвінки та стуків дверей квартири за №97 по вул.15 Квітня,6 в м.Тернопіль ніхто не відчиняв.

Посилаючись на те, що боржник ОСОБА_2 не вчинила жодних дій на виконання судових рішень та своєю нявкою за місцем вчинення виконавчих дій чинить перешкоди у виконанні виконавчого листа, просить подання задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився. Попередньо від представника ДВС старшого державного виконавця Юрчака О.П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Судом встановлено, що на виконанні у Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №51966885 з примусового виконання виконавчого листа за №2-1591/2011 від 19.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 370133,15 грн. Боржником згідно даного виконавчого провадження є ОСОБА_2

18 серпня 2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Докази отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

26 квітня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №51966885 винесено постанову про арешт майна боржника.

Боржник рішення суду не виконує.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України за № від 26 квітня 2017 року ОСОБА_2 за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, пенсії не одержує.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби за № від 27 квітня 2017 року встановлено, боржник не отримує доходів та рахунки у банках відсутні.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації вбачається, що 1/3 частина квартири за №97 по вул.15 Квітня, 6 в м.Тернополі належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 19.10.1999 року за реєстром №4560.

09 липня 2018 року старшим державним виконавцем надіслана вимога ОСОБА_2 в якій зобов'язано останню 17.07.2018 року з'явитися на місце проведення виконавчих дій та забезпечити безперешкодний доступ до квартири за №97 по вул. 15 Квітня, 6 в м.Тернополі для проведення виконавчих дій щодо опису майна з метою подальшої реалізації для погашення боргу.

Докази отримання боржником вказаної вимоги в матеріалах справи відсутні.

21 липня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м.Тернопіль, вул.15 Квітня, 6/97. Описати майно з метою подальшої реалізації на прилюдних торгах не виявилось можливим, оскільки вхідні двері будинку ніхто не відчинив, що підтверджується актом державного виконавця від 21 липня 2018 року.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст.439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В силу вимог ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

До матеріалів справи не долучено жодних доказів вручення вимог-повідомлень особисто ОСОБА_2 та факт свідомого ухилення останньої від проведення виконавчих дій.

В матеріалах справи також відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце вчинення виконавчих дій, а копія вимог-повідомлень, які додані до матеріалів подання, можуть свідчити лише про факт надсилання їх адресату, а не про вручення їх останній.

Зазначені в поданні та актах державного виконавця від 21 липня 2017 року, від 08 червня 2017 року та 25 листопада 2016 року факти про те, що дверей квартири ніхто не відкривав, не можна розцінювати, як перешкоджання боржника входженню державними виконавцями у квартиру, з метою проведення опису належного боржнику майна.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту умисного створення перешкод з боку ОСОБА_2 для проведення виконавчих дій державним виконавцем суду не представлено.

Таким чином, вжиті державним виконавцем заходи щодо належного виклику боржника, повідомлення його про дату та час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо безперешкодного входження до житла є недостатніми.

Крім того, в матеріалах подання відсутні будь-які докази, які б підтверджували вчинення державним виконавцем дій щодо зясування місця проживання ОСОБА_2

Судом також встановлено, що квартира за №97 по вул.15 Квітня, 6, належить на праві спільної власності ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, відтак дії державного виконання будуть порушувати право власності інших співвласників квартири, які будь-якого відношення до боргу ОСОБА_2 не мають.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

У відповідності до вимог ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов'язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Таким чином, при вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник злісно та свідомо перешкоджає державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій з метою опису та арешту майна, чим порушує права стягувача.

Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги недостатність проведених виконавчих дій, відсутність даних про належне сповіщення боржника про відкриття виконавчого провадження, про проведення виконавчих дій, відомостей, що підтверджують факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про примусове входження до квартири за №97 по вул.15 Квітня, 6 в м.Тернопіль, 1/3 частки, якої належить ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Юрчак О.П., погодженого начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про примусове проникнення до квартири за №97 по вул.15 Квітня, 6 в м.Тернополі відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 15 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6