Провадження № 2/554/1317/2018
У Х В А Л А

про самовідвід

26 лютого 2018 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевської О.І. про самовідвід по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями до мого провадження надійшла справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

До початку судового розгляду справи суддя Шевська О.І. для уникнення сумнівів в майбутньому в її обєктивності та неупередженості, заявила самовідвід з тих мотивів, що згідно матеріалів справи, стороною позивача ОСОБА_3 заявлено про допит її свідка судді Октябрського районного суду м.Полтави Гольник Л.В.

Також, згідно положень параграфу 3 глави 4 ст.69 ЦПК України свідка віднесено до іншого учасника судового процесу, свідок допитується судом (ст.230 ЦПК України) та суд надає оцінку цим показам.

Крім того, слід зазначити, що згідно матеріалів справи в Полтавському районному суді на розгляді знаходиться справа №554/4200/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визначення договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Відповідач по справі є чоловіком третьої особи судді Гольник Л.В., якого ОСОБА_1 просила допитати в якості свідка по даній справі.

З суддею Гольник Л.В. вона працює в Октябрському районному суді м. Полтави з 2013 року.

Відповідно до вимог п. 5 ч 1.ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості та обєктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно з ч.1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Разом з тим, при вирішенні питання про обґрунтованість заявленого відводу, суддя керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практикою з Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до положення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше, бути об'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об'єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 4 вказаної статті суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вищевказана практика Європейського суду з прав людини (справи «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України») підлягає застосуванню як аналогія процесуального права, що відповідає п. 9 ст. 10 ЦПК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого самовідводу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявлений по справі самовідвід судді Шевської О.І. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Шевської О.І. від участі в розгляді справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Дану справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі, в порядку, встановленому частиною другою статті 33 Цивільного процесуального кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Шевська