ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 390/1230/18

провадження № 22-ц/4809/400/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Гончар В. В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідачі - Слідче Управління ГУНП в Кіровоградській області; Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2018 року у складі судді Пасічника Д.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Слідчого Управління ГУНП в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України про визнання незаконними рішення органу досудового розслідування та відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування і суду,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Слідчого Управління ГУНП в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України про визнання незаконними рішення органу досудового розслідування та відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування і суду.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області Таршина Д.А. від 23 січня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про винесення постанови про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 160 000 грн., сплачених у зв?язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі № 39-895, судовій кримінальній справі № 1-165/11, кримінальному провадженні № 0000028; визнати незаконною та скасувати постанову начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області від 31 січня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про винесення постанови про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 15 000 грн. судових витрат, сплачених за виконаня судової експертизи у кримінальній справі № 1-165/11, кримінальному провадженні № 0000028.

Просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 160 000 грн., сплачених у зв?язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі № 39-895, судовій кримінальній справі № 1-165/11, кримінальному провадженні та стягнути 15 000 грн. судових витрат, сплачених за виконання судової експертизи у кримінальній справі № 1-165/11.

Вимоги обґрунтовував тим, що порушене відносно нього 18 березня 2008 року кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1, ч.2 ст.364,ч.2 ст.366 КК України постановою слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області від 05 грудня 2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

На його звернення про відшкодування шкоди постановами начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області від 23 січня 2018 року та від 31 січня 2018 року в задоволенні його клопотань про стягнення з Державного бюджету України на його користь коштів, сплачених за надання юридичної допомоги та судових витрат, сплачених за виконання судової експертизи у кримінальній справі, відмовлено.

Як на підстави позову посилався на положення частин першої та другої статті 1176 ЦК України, пункти 3,4 ст.1, ст. ст.3, 12 Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду (а.с.1-7).

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження. Суд дійшов висновку, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 135-136).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. Зазначає, що суд постановив ухвалу з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, що позбавило позивача права доступу до правосуддя (а.с. 14-18).

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження, 01 листопада 2018 року справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи на 14 листопада 2018 року (а.с. 25-32).

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд скасувати ухвалу, справу повернути до суду першої інстанції.

Представники відповідачів, повідомлені належним чином під розписку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не прибули (а.с. 39,42).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовдяючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Як свідчать матеріали позовної заяви, постановою СУ УМВС України в Кіровоградській області від 18 березня 2008 року порушено кримінальну справу № 30-895 відносно посадових осіб ВАТ «Кіровоградрибгосп», в тому числі ОСОБА_1, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 358 КК України.

17 листопада 2008 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України, яку об'єднано в одне провадження з кримінальною справою №30-895.

18 листопада 2008 року ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

09 березня 2009 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2ст. 366 КК України, яку також об'єднано в одне провадження з кримінальною справою №30-895.

05 грудня 2016 року слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області кримінальне провадження від 15 березня 2016 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

20 січня 20018 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області з клопотанням щодо відшкодування шкоди з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 160 000 грн., сплачених у зв?язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі № 39-895, судовій кримінальній справі № 1-165/11, та 15 000 грн. судових витрат, сплачених за виконання судової експертизи у кримінальній справі № 1-165/11.

Постановами заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області - начальника слідчого управління Таршин Д.А. від 23 січня 2018 року та від 31 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно п. 2 ст. 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 та п.4 статті 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені ним у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах , зокрема 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження з тих підстав, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, то відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст.268, п.6 ч.1ст. 374, п.4 ч.1 ст.379, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, задовольнити.

Скасувати ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2018 року, а справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко