КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/2825/16-ц Головуючий у 1-й інст. - Соловей Г.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2132/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Соловей Г.В. в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі- будинку АДРЕСА_1, а саме:

визнати за ОСОБА_1 право власності на кімнату 1-3, на 1/6 частину надвірних будівель: погріба з шийкою «В», прибудови «а», прибудови «а1», прибудови «а2», сараю «Б», гаража «Г», убиральні «Д», сараю «е», гаража «Е», вимощення «І» огорожі «2, ворот №2, ворот №3, зливної ями №4, зливної ями №5, трубопроводу №6, трубопроводу №7 або присудити варіант поділу будинку згідно висновку будівельно - технічної експертизи;

припинити право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з поділом в натурі.

Посилається на те, що вона є власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Інші 5/6 частини належать відповідачу у справіОСОБА_3, яка фактично користується усім будинком та надвірними будівлями і відмовляється в добровільному порядку визначити частки в натурі. На запропонований варіант сплати вартості частки позивача, відповідач відмовилася, крім того, чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності та не допускає позивача до домоволодіння, власником якого він являється.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що згідно висновку експерта, спірний будинок технічно можливо поділити, два варіанти поділу між співвласниками з відхиленням від ідеальних часток та з врахуванням переобладнання або влаштування прибудов. Обраний скаржником варіант поділу № 2 передбачав, що для переобладнання приміщень зазначеного будинку необхідно виконати ремонтно - будівельні роботи, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх використання. Крім того, судом не взято до уваги, що з висновку експерта не вбачається обов'язку розроблення і погодження у встановленому законом порядку проектно - кошторисної документації саме до винесення рішення у справі. На думку скаржника вказана документація відповідно до норм діючого законодавства підлягає розробці після вирішення спору про поділ майна (житлового будинку), а не до винесення рішення у справі. На позивача мав бути покладений обов'язок щодо виконання ремонтно - будівельних робіт відповідно до варіанту поділу № 2 експертизи з подальшим обов'язком розробити проектну документацію щодо розміщення приміщень за їх функціональним призначенням у квартирах №1-4 та 1-3, натомість судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечила. Посилається на те, що відповідно до висновку експерта провести поділ будинку так як хоче позивач, а саме визнати за нею право власності на кімнату 1-3 та право власності на 1/6 частину надвірних будівель не можливо. Зазначила, що ОСОБА_1 у 2016 році звернулася до суду з позовом про виплату їй компенсації за належну 1/6 частину будинку, оскільки її частка у праві власності незначна. На даний час провадження у справі за цим позовом зупинено до розгляду справи за позовом про поділ майна в натурі. Крім того, пояснила, що на стадії досудового врегулювання спору ОСОБА_3 пропонувала ОСОБА_1 3000 дол. США компенсації за належну їй 1/6 частку у спірному будинку, однак ОСОБА_1 не погодилася на вказану суму.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі- будинку АДРЕСА_1.

Посилається на те, що вона є власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Інші 5/6 частини належать відповідачу у справіОСОБА_3, яка фактично користується усім будинком та надвірними будівлями і відмовляється в добровільному порядку визначити частки в натурі. На запропонований варіант сплати вартості частки позивача, відповідач відмовилася, крім того, чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності та не допускає позивача до домоволодіння, власником якого він являється.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток неможливо. Варіант №2 поділу будинку відповідно до експертизи, на який посилається позивач, можливо провести лише з відхиленням від ідеальних часток та з урахуванням проведення реконструкції і переобладнання приміщень будинку для приведення їх у відповідність до вимог будівельно-технічних нормативних документів, які обумовлюються розробкою і погодженням у встановленому законом порядку проектно - кошторисною документацією, проте позивачвказаних документів суду не надала.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області Бігіч С.Ю., зареєстровано в реєстрі за №1586 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2014 року. Інші 5/6 частини вказаного житлового будинку належать ОСОБА_3.

За клопотанням позивача ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2016 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про можливі варіанти поділу домоволодіння (житлового будинку та надвірних будівель) АДРЕСА_1 відповідно до часток у спільній частковій власності.

На виконання даної ухвали експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано Висновок експерта № 18229/16-43 від 30.03.2018 року (а.с.84-101).

У Висновку експертом зазначено, що поділити будинок АДРЕСА_1 між співвласниками на 1/6 та 5/6 ідеальних часток неможливо, оскільки на частку 1/6 припадає площа, недостатня для влаштування окремої однокімнатної квартири у відповідності до вимог пунктів 2.21, 2.22, 2.23, 2.24, 2.30 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Технічно можливі варіанти (ІІ варіанти) поділу будинку з відхиленням від ідеальних часток та з урахуванням переобладнання або влаштування прибудови.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Враховуючи вищевикладене та висновок експертизи, суд дійшов висновку, що поділ вказаного житлового будинку між співвласниками можливий лише при умові відступу від ідеальних часток за умови переобладнання або прибудови.

Як вбачається з ІІ варіанту експертизи, на який погоджуєтьсяпозивач, для переобладнання приміщень зазначеного будинку у відповідності до даного варіанту поділу та вимог нормативних будівельно-технічних документів необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи: закласти дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-3; влаштувати вхід в приміщення 1-3; влаштувати перегородку в приміщенні 1-3; влаштувати прибудову до приміщення 1-3 для розміщення в ній приміщень для квартири співласника 1/6 частки.

Згідно ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. ОСОБА_1 завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

У своєму висновкуексперт зазначив, що для влаштування прибудови необхідно розробити проект.

Прибудова - це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Чинним Законодавством передбачено, що у випадку необхідності перепланувань чи виконання інших будівельних робіт, необхідно звернутися до Державної архітектурної будівельної інспекції та зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно п.1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року №466 будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації, капітального ремонту. Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 визначено, що реконструкція житлового будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Таким чином, технічний поділ будинку можливо провести лише з відхиленням від ідеальних часток та з урахуванням проведення реконструкції і переобладнення приміщень будинку для приведення їх у відповідність до вимог будівельно-технічних нормативних документів, які обумовлюються розробкою і погодженням у встановленому законом порядку проектно - кошторисної документації.

Судом першої інстанції запропоновано позивачу надати суду вищезгадану документацію та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, однак ОСОБА_1 вказаних документів суду не надала, тому суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для поділу спірного будинку в натурі за запропонованим варіантом.

Також, відповідно до вказаного варіанту розподілу змінюється частка співвласників.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі, вказавши в позовній заяві вимоги про поділ в натурі майна, що перебуває у її з відповідачем спільній частковій власності - будинку АДРЕСА_1, а саме визнати за нею право власності на кімнату 1-3, а також право власності на 1/6 частину надвірних будівель та споруд або присудити варіант поділу будинку згідно висновку будівельно-технічної експертизи.

В ході розгляду справи вказані позовні вимоги відповідно до вказаного висновку експерта не змінювалися і не уточнювалися.

Оскільки визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру і вартості його частки, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток неможливо.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до Постанови КМУ від 28 грудня 2016 року № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» відмінено необхідність отримання від органу місцевого самоврядування дозволу на переобладнання житла, колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму ВСУ від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» із змінами, внесеними Постановою Пленуму ВСУ від 25 травня 1998 року № 15, порушуючи справу даної категорії, суддя зобов'язаний з метою забезпечення її своєчасного і правильного розгляду, провести всі необхідні для цього підготовчі дії, зокрема, відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати документи (дані):

- про право власності на жилий будинок і розмір часток співвласників (про надання земельної ділянки для спорудження будинку і про його будівництво, про купівлю-продаж, міну, дарування, спадкування, про право на частку в спільному майні подружжя, рішення суду, що набрало законної сили, про визнання права власності на будинок чи його частину, довідку з бюро технічної інвентаризації);

- план будинку і земельної ділянки;

- висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток, а у необхідних випадках - органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції про допустимість пов'язаних з цим переобладнань;

- про дозвіл виконкому місцевої Ради на переобладнання і перепланування жилого будинку;

- про зміну в розмірах корисної площі будинку і в частках

співвласників внаслідок його надбудови, прибудови або перебудови.

Згідно Висновку експерта поділити будинок АДРЕСА_1 між співвласниками на 1/6 та 5/6 ідеальних часток неможливо, оскільки на частку 1/6 припадає площа, недостатня для влаштування окремої однокімнатної квартири у відповідності до вимог пунктів 2.21, 2.22, 2.23, 2.24, 2.30 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Технічно можливі варіанти (ІІ варіанти) поділу будинку з відхиленням від ідеальних часток та з урахуванням переобладнання або влаштування прибудови.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз'яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі (ст. 62 ЦПК України) (нова редакція ст.110 ЦК України) висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього кодексу.

Експертом у висновку запропоновано два варіанти переобладнання та влаштування прибудови, за умови здійснення яких можливо провести поділ будинку.

ОСОБА_1 погодилася на ІІ варіант поділу будинку, запропонований експертом, проте висновків органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції, дозвіл виконкому місцевої Ради на переобладнання і перепланування жилого будинку, а також проектно - кошторисну документацію до суду першої та апеляційної інстанції не надала.

Доводи апеляційної скарги, що з висновку експерта не вбачається обов'язку розроблення і погодження у встановленому законом порядку проектно - кошторисної документації саме до винесення рішення у справі колегія суддів оцінює критично, оскільки за рішенням суду підлягає поділу майно, яке існує на час поділу в натурі, а не те, яке буде створене у майбутньому.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВСУ від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» із змінами, внесеними Постановою Пленуму ВСУ від 25 травня 1998 року № 15, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Відповідно до ІІ варіанту розподілу будинку, запропонованого експертом, змінюється частка співвласників майна, проте ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про зміну чи уточнення позовних вимог про поділ майна відповідно до зазначеного висновку експерта.

Представник відповідача в судовому засіданні в апеляційному суді пояснила, що оскільки частка позивача у спірному майні незначна, ОСОБА_3 пропонувала ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй частку у спірному будинку в розмірі 3000 дол. США, проте позивач відмовилася від вказаної суми та звернулась у 2016 році з відповідним позовом про грошову компенсацію до суду. На даний час провадження у вказаній справі зупинено до розгляду справи про поділ майна в натурі.

В апеляційному суді позивач пояснила, що станом на сьогодні проектно -кошторисну документацію щодо реконструкції та переобладнання будинку вона не замовляла, вважає, що такої необхідності немає, оскільки добудову буде здійснювати її знайомий. Підтвердити наявність коштів для здійснення майбутніх будівельних робіт також відмовилась, пояснила, що має пенсію. Підтвердила, що уточнень до варіанту поділу надвірних будівель суду першої інстанції не надала, у висновку експерта варіанту поділу надвірних будівель також немає. Пояснила суду, що не заперечує проти отримання за належну їй 1/6 частку грошової компенсації, однак не згодна з сумою компенсації запропонованою відповідачем. Експертизу щодо вартості спірного будинку та 1/6 належної їй частки не замовляла, так як не вважає за необхідне.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справиабо витребуванихсудом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатнимичи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи розмір часток сторін, відсутність технічної можливості поділу будинку відповідно до часток співвласників, межі заявлених позовних вимог, з яких вбачаються вимоги на майбутнє, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість проведення реального поділу будинку виходячи із заявлених позивачем позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.