Провадження №2/521/1089/18
13 лютого 2018 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Дукіній Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,
У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, сторона позивача вказувала, що постійно проживає у кімнаті №93 у будинку №21 у місті Одесі. За вказаною адресою зареєстрований зокрема відповідач ОСОБА_2
Позивач свідчить, що ОСОБА_2 тривалий час за відповідною адресою не проживає, але в позасудовому порядку не здійснив необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку та реєстрації за фактичним місцем проживання. У звязку з викладеними обставинами, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді кімнати №93 у будинку №21 у місті Одесі
Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно ордеру на житлову площу у гуртожитку від 11 листопада 1990 року ОСОБА_1 надано право займати із сімєю із 4 осіб кімнату №93, площею 16,7 кв.м.
Згідно з довідкою №66 від 28 вересня 2017 року основним наймачем кімнати №93 у будинку №21 у місті Одесі є ОСОБА_1 Крім того, за вказаною адресою, зокрема, зареєстрований ОСОБА_2
Як випливає з довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 19 жовтня 2017 року, за адресою вказаної кімнати зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно актів від 02 жовтня 2017 року, 23 жовтня 2017 року, 20 листопада 2017 року, засвідчених ПП «ЖКГ» в місті Одесі, ОСОБА_2, починаючи з квітня 2017 року, не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кімната 93.
Відповідно до листа КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» №673 від 22 листопада 2017 року ОСОБА_2 з 2016 року за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку не значиться, сімейного лікаря додому не викликали.
Згідно ст. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування відповідним житловим приміщенням.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як розяснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді кімнати №93 у будинку №21 у місті Одесі.
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації, яким в даному випадку є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кімната 93) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кімната 93) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді кімнати №93 у будинку №21 по вилиці тираспольське шосе у місті Одесі.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму оплаченого судового збору в розмірі640,00 гривень.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.