Справа №442/2107/18
Провадження №2/442/1141/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

за участю представника позивача -адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3, в якому просить змінити розмір аліментів на утримання дочки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2014 року (у справі № 442/7582/14-ц) у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на розмір аліментів у твердій грошовій сумі -1200,00грн.(одна тисяча двісті грн.00коп.).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 31 травня 2016 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_7, від якого народився син ОСОБА_8, 30.10.2016р.н., який також потребує матеріальної допомоги, оскільки останній перебував на тривалому лікуванні у реанімаційному відділенні лікарні при народженні. Вказує на те, що на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_7, яка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. Крім того, на його утриманні перебувають двоє непрацездатних батьків, які є особами похилого віку, потребують допомоги та у відповідності до ст.202 Сімейного кодексу України він зобовязаний їх утримувати. При виконанні рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 23.10.2014року стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно виникають труднощі, так як він не отримує стабільного доходу, а середньостатистична заробітна плата не завжди встановлюється вчасно і відповідно виникає ситуація, коли він добросовісно сплачує аліменти, після звітного року йому нараховується заборгованість, яка виникає не з його вини.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, суду надали відзив на позовну заяву. Вважають, що спосіб стягнення аліментів на дочку ОСОБА_9, 26.10.2006р.н., визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 23.10.2014 у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2014 і до досягнення дитиною повноліття є вірним та змінювати його не бажають. Крім того, позивач мав заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 03.04.2018 становила 10 884, 76грн., а станом на 31.01.2018 становила 10 301,15грн. Позивачем було сплачено борг у сумі 21 405,60 грн. Подання цього позову зумовлено тим, що в законодавстві були внесені зміни, якими посилено відповідальність за несплату аліментів на дитину, а саме Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017. Також відповідачем здійснюється ряд додаткових витрат на вивчення іноземної мови, математики та ін. Позивачем не надано жодних доказів, які свідчили про неможливість сплати встановленого раніше судом розміру аліментів. Крім того, вважає, що вимога про зміну розміру аліментів на дитину у частці від його доходу на аліменти у твердій грошовій сумі 1200,00 грн. не тільки є необгрунтованою, але й суперечить вимогам статті 181 Сімейного кодексу України (зі змінами), якою встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, не погоджуючись із викладеним у запереченні відповідача, суду надала відповідь на відзив. Вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім мотивів, викладених у позовній заяві, вказує на те, у звязку з хворобою дитини позивач вимушений був звільнитися з роботи і здійснювати догляд за дитиною. Позивач постійно сплачував аліменти на дитину, але йому була нарахована заборгованість, розмір якої постійно збільшується разом із збільшенням розміру заробітної плати. Станом на 11.07.2018 переплата зі сплати аліментів у позивача становить 731,70грн. Вважає, що оскільки позивач не має постійного заробітку, має нерегулярний мінливий дохід, відповідно має право на визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі замість обраного відповідачкою раніше способу стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно.

11 травня 2018 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Розгляд справи проводився 13 листопада 2018року .

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, викладені у позові, просить такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просять відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно - телекомунікаційну систему.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У випадку присудження аліментів у частці від доходу, то такий мінімальний розмір аліментів передбачений п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, а також ч.3 ст.184 СК України: на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Таким чином, з пояснень сторін в судовому засіданні та досліджених судом доказів встановлено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі з 12.06.2003 по 23.10.2014 роки. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року їхній шлюб розірвано. Вирішено стягувати аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_6, 26.10.2006року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.10.2014 року і до досягнення нею повноліття. При цьому відповідачка ОСОБА_3 обрала спосіб стягнення аліментів на дочку у частці від всіх видів заробітку її колишнього чоловіка, батька дитини ОСОБА_5

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину передбачені статтею 181 Сімейного кодексу України, а саме: способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

На підставі наведеного, врахувавши, що спосіб стягнення аліментів відповідачем був визначений згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від від 23.10.2014 у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2014 і до досягнення дитиною повноліття, а це є правом одержувача аліментів, а не платника аліментів та враховуючи те, що відповідачка в судовому засіданні наполягає на стягненні аліментів по обраному нею способу та не бажає його змінювати, суд за заявою позивача, платника аліментів не вправі самостійно змінити спосіб стягнення аліментів.

Докази, які наявні в матеріалах справи, подані позивачем щодо утримання ним ще однієї малолітньої дитини від іншого шлюбу ОСОБА_5 Д-А.Д, 30.10.2016р.н., довідки про перебування цієї дитини на тривалому лікуванні, відомості з трудової книжки про звільнення з роботи позивача та перебування його за кордоном, суд не приймає до уваги, оскільки всі ці докази можуть стосуватися лише щодо розгляду судом позовів про зменшення (збільшення) розміру аліментів, а не способу його виконання, який визначений за рішенням суду.

Таким чином, вимога про зміну способу оплати аліментів на дочку ОСОБА_9, 26.10.2006р.н. є такою, що суперечить вимогам статті 181 Сімейного кодексу України (зі змінами), якою встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст. ст. 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,

ухвалив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області у відповідності до пп.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_5, місце проживання вул. Гвардійська, 81/1, м.Дрогобич, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Відповідач - ОСОБА_3, місце проживання АДРЕСА_1 кв. 5 м. Дрогобич, Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків 7

Суддя Гарасимків Л.І.