Справа № 307/4560/14-ц
Провадження № 2/307/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тересвянської селищної ради, де треті особи без заявлення самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Сектор державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації про скасування рішення органу місцевого самоврядування, Свідоцтва про право власності на земельну ділянку та його державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тересвянської селищної ради, де треті особи без заявлення самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Сектор державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації про скасування рішення органу місцевого самоврядування, Свідоцтва про право власності на земельну ділянку та його державну реєстрацію. Позовні вимоги мотивує тим, що до 1991 року разом з чоловіком побудували житловий будинок № 111 по вул. Леніна (Народна), 42 в смт.Тересва. В лютому 2011 року рішенням виконкому селищної ради це нерухоме майно було зареєстроване за нею і їй видано свідоцтво про право власності на дане домоволодіння. За будинком була закріплена присадибна земельна ділянка площею 0.09 га, яка огорожена металічною сіткою з металічними стовпцями. У 2013 році незначну частину, декілька квадратних метрів, що розташовувались у кутку земельної ділянки, вона уступила сусіду ОСОБА_3 і в її користуванні залишилася площа 0.0811. Ці межі сусід ОСОБА_3 погодив разом з іншими сусідами 04.10.2013 року, підписавши акт погодження меж. У липні 2014 року геодезичне підприємство, яке займалося розробкою проекту відведення їй у власність користованої присадибної земельної ділянки, повідомило їй про накладення частини відведеної земельної ділянки сусіднім землекористувачем, у звязку з чим призупинила проведення подальших робіт до усунення накладки. Як виявилося сусід ОСОБА_3 уступив земельну ділянку площею 0.0700 га. родичу ОСОБА_2, за рахунок площі, що перебувала у його користуванні та за рахунок захопленої у неї частини земельної ділянки і Тересвянська селищна рада рішенням 26 сесії 4 скликання № 527 від 31 липня 2013 року надала йому дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0.0700 га. Згідно копії матеріалів проекту відведення земельної ділянки площею 0.0700 га. ОСОБА_2, в тому числі акту погодження меж, який до неї на підпис приносив сусід ОСОБА_3 і який запевнив її, що межа земельних ділянок буде проходити по чітко визначеній ними смузі, при цьому не повідомив, що суміжним користувачем буде ОСОБА_2. Вона повірила ОСОБА_3, так як через похилий вік не могла розібратися в схемах.

Позивачка вважає, що зловживаючи її довірою, відповідачі провели заміри із спеціалістом землевпорядної геодезичної організації без її участі, умовно (без встановлення межового знаку), визначивши такі по стовпцях її огорожі, відрізали частину її земельної ділянки площею 0.0082 га, захопивши її у такий спосіб.

Вказує, що таким чином, внаслідок недобросовісного здійснення своїх прав відповідачі виготовили проект відведення земельної ділянки, отримали витяг про реєстрацію цієї земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0224 та зареєстрували право власності на цю земельну ділянку.

Вказує на те, що через грубі порушення земельного законодавства в частині добросусідства і визначення меж суміжних земельних ділянок відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було незаконно захоплено частину користованої нею присадибної земельної ділянки, протиправно отримано рішення селищної ради про затвердження проекту відведення земельної ділянки, витяг з ДЗК про земельну ділянку та свідоцтво про право власності на цю земельну ділянку.

З урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати незаконними та скасувати: рішення Тересвянської селищної ради № 310 від 15.05.2008 року в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 в смт. Тересва, вул. Народна , 40 у власність; похідне рішення Тересвянської селищної ради від 31 липня 2013 року № 527 в частині внесення змін до рішення Тересвянської селищної ради № 310 від 15.05.2008 року в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розробку документації щодо відведення земельної ділянки в смт. Тересва, вул., Народна, 40 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.0700 га; рішення Тересвянської селищної ради в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , кадастровий номер :03:001:0224, площею 0.0700 га в смт. Тересва , вул. Ватутіна , б/н.

Скасувати в державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0224 площею 0.0700 га в смт. Тересва , вул. Народна, 40 від 11.10.2013 року.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_2, мешканцю смт. Тересва вул. Ватутіна, б/н на земельну ділянки площею 0.0700 га., розташовану в смт. Тересва , вул. Народна, 40 кадастровий номер :03:001:0224.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали письмове заперечення проти позову, в якому зазначили, що позивачка ОСОБА_1 не надала жодного належного і допустимого доказу про те, що частина приватизованої ОСОБА_2 земельної ділянки належала їй до того часу, як була приватизована ОСОБА_2 Це пояснюють тим, що всі додані відповідачкою до справи схеми , плани, абриси складені виключно в процесі виготовлення нею технічних матеріалів для приватизації згідно договору від 21 серпня 2013 року за №172 з Тячівським ДП ДЗК, а не до або хоча б під час приватизації позивачами. Звертають увагу на те, що у висновку судової землевпорядної експертизи відмічено, що у позивачки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Користування ОСОБА_2 земельною ділянкою саме такої площі на яку йому видано державний акт стверджується рішенням від 7 серпня 1990 року про надання тоді ще на імя його батьків у безстрокове користування земельної ділянки площею 0.07 га під будівництво будинку, актом її відведення саме по вул. Леніна (тепер Народна), 40, в смт. Тересва від 25 червня 1991 року, рішенням Тересвянської селищної ради від 15 травня 2008 року № 310 та від 31 липня 2013 року № 527, яким надано дозвіл вже ОСОБА_2 на приватизацію тої ж самої земельної ділянки площею саме 0.07 га. А в користуванні ОСОБА_3 весь цей час знаходилась земельна ділянка площею біля 0.11 га, що стверджується рішенням Тересвянської селищної ради від 28 червня 1997 року про передачу йому у приватну власність земельної ділянки по вул. Народній, 38, площею саме 0.11 га та довідками селищної ради про те, що він користується земельною ділянкою по вул. Народній, 38, площею біля 0.11 га. ще з 1970 року. Крім того, згідно плану ділянки за 2013 рік, вбачається, що точна площа ділянки, яка знаходиться в його користуванні складає 0.1009 га.

Також, звертають увагу, що в матеріалах сесії селищної ради в рішенні від 2 жовтня 2013 року, площа 0.0811 га. вказана виключно на підставі заяви самої ОСОБА_1, датованої 02.08.2013 року і «списку суміжників» чи «кадастрового плану», наданого нею ж і виготовленого згідно договору № 172 від 21 серпня 2013 року, укладеного Тячівським відділом ДП «Центр ДЗК» на виготовлення проекту передачі їй у приватну власність земельної ділянки, тобто вже після приватизації відповідачами. Це підтверджується також фактичним співпадінням відображених в ньому контурів і меж з планами, що знаходяться в проекті передачі земельної ділянки у власність позивачці та одними і тими прізвищами виконавців цих планів. Посилається на те, що на замовлення позивачки ДП «Ценр ДЗК» був складений не відповідаючий дійсності «список суміжників», примірник якого був доданий до заяви позивачки в селищну раду про дозвіл на приватизацію, а після прийняття селищною радою рішення від 2 жовтня 2013 року з відображенням в ньому площі, вказаної в цьому списку, розроблений проект, в якому цей же «список суміжників» тими ж самими виконавцями був по суті ще декілька разів повторений вже як «фактично і юридично обумовлений».

Вважають некоректним посилання позивачки, як на доказ площі ділянки 0.0811 м.кв. на теперішнє місцезнаходження огорожі між ділянками, оскільки огорожа була самовільно нею перенесена 21 листопада 2014 року, тобто через рік і три місяці після проведення ними приватизації і через рік після прийняття рішення селищною радою від 2 жовтня 2013 року. Даний факт стверджується відповіддю селищної ради від 21.03.2016 року.

Зауважують, що актом погодження меж на ньому кадастровим планом реальної земельної ділянки від 31 липня 2013 року, яку тоді приватизував ОСОБА_2, який позивачка особисто підписала, а також кадастровим планом їх земельної ділянки ще за 2011 рік, який теж підписаний позивачкою хоча і від імені її чоловіка, який на той час вже помер, але за ним формально рахувалось їх будинковолодіння, і який свідчить про те, що в 2011 році тобто задовго до складання названого акту від 31 липня 2013 року та угоди від 20 липня 2013 року межі між їх ділянками проходили точно так, як це зазначено в акті погодження від 31 липня 2013 року і всіх свідоцтвах про право власності на ділянку, а також вже вище названими рішеннями селищної ради від 7 серпня 1990 року про надання ОСОБА_2 у безстрокове користування земельної ділянки площею саме 0.07 га під будівництво будинку, актом її відведення по вул. Леніна (тепер Народна), 40, від 25 червня 1991 року, рішенням Тересвянської селищної ради від 15 травня 2008 року № 310, яким теж надавався дозвіл ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки площею саме 0.07 га.

Крім того, позивачка особисто визнала в позовній заяві факт підписання акту погодження меж, зазначаючи факт колишньої переуступки інших частин ділянок між сторонами, та визначенні меж при підписанні акту погодження від 31 липня 2013 року «..по стовпцям моєї (її) огорожі… ». Межі в акті погодження були відображені саме так, як вони вже були визначені раніше встановленою позивачкою огорожею, яка лише у листопаді 2014 року була самовільно перенесена позивачкою на теперішнє місце знаходження.

Зауважує, що висновок по третьому питанню вже проведеної судової землевпорядної експертизи вимагає критичної оцінки і обєктивно не може бути підставою для задоволення позову. Мотивує тим, що питання було поставлено перед експертизою без належних фактичних і юридичних підстав, тобто, з одного боку без наявності жодного правовстановлюючого документу або жодної обєктивної обставини, які б однозначно свідчили, що в користуванні позивачки на день приватизації відповідачами ділянки знаходилась земельна ділянка «більшої площі», а з другого боку вже всупереч зазначених вище рішень селищної ради від 7 серпня 1990 року з актом відведення від 15 травня 2008 року, 31 липня 2013 року, та 28 червня 1997 року.

Оскільки реальних підстав для постановки і вирішення такого питання не було, то і експерт у своєму висновку виходив лише «зі слів представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про те, що межі земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 до 2013 року проходили по розташованим на спірній території металевим стовпчикам» і дав лише імовірну відповідь, тобто таке могло бути, якщо слова представника відповідали дійсності, і таке могло не бути, якщо слова зацікавленого в справі представника позивачки не відповідають дійсності.

Просять в задоволенні позову відмовити.

Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в уточненій позовній заяві обставини та додатково пояснив, що ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту земельної ділянки 0,00811 га. Під час виготовлення проекту відводу земельної ділянки було виявлено накладку на її земельну ділянку суміжним користувачем та змінено конфігурацію земельної ділянки. До того між ними була домовленість , що вона відступить відповідачу частину від своєї земельної ділянки, але ОСОБА_5І захопив більшу частину земельну ділянку разом з каналізацією та іншими комунікаціями, ніж було йому відступлено. Просить позов задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_3, який також являється представником відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив посилаючись на викладені в письмовому запереченні обставини та додатково пояснив, що на його думку подані позивачем документи не відповідають дійсності і позов є необгрунтованим.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив посилаючись на викладені в письмовому запереченні обставини та пояснив, що він вважає, що у позивачки немає жодного однозначного доказу, так як схема не є документом, який би вказував, що та земельна ділянка колись належала позивачці, а також не вказує це висновок експертизи. У відповідача є акт погодження меж та рішення від 2008 року, а згодом від 2013 року. Крім того, площі земельних ділянок співпадають. Щодо стовпців, на які посилається позивачка, могли бути встановлені в 2014 році сином позивачки.

Представник Тересвянської селищної ради в судове засідання не зявився , так як подав заяву про розгляд справи у його відсутност, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Сектору державної реєстрації Тячівської РДА в судове засідання не зявився , так як подав заяву про розгляд справи у його відсутності , а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку № 42 по вул. Народній в смт.Тересва, Тячівського району, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав на домоволодіння Тячівського РПТІ від 04.02.2011 року і за будинком значиться в користування земельна ділянка площею 0.0811 га (а.с.21).

Рішенням двадцять сьомої сесії шостого скликання Тересвянської селищної ради №549 від 02 жовтня 2013 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0.0811 га у власність, що розташована в смт.Тересва по вул.. Народна, 42, Тячівського району (а.с.11).

Разом з цим, судом встановлено, що рішенням девятої сесії двадцять другого скликання від 28 червня 1997 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею, 0.11 га. для будівництва житлового будинку, що розташована в смт.Тересва. по вул.. Народна, 38, Тячівського району та запропоновано виготовити технічну документацію щодо відведення даної земельної ділянки (а.с.172).

Рішенням одинадцятої сесії пятого скликання від 15 травня 2008 року за 310 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею, 0.07 га для будівництва житлового будинку, що розташована в смт.Тересва. по вул.. Народна, 40, Тячівського району та запропоновано виготовити технічну документацію щодо відведення даної земельної ділянки (а.с.171).

Так, відповідачем ОСОБА_2 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,07 га, яка розташована в смт.Тересва по вул.. Народна, 40, Тячівського району (а.с.23-43).

А рішенням двадцять шостої сесії шостого скликання Тересвянської селищної ради №527 від 31 липня 2013 року «Про внесення зміни до рішення 11-ої сесії пятого скликання №310 від 15 травня 2008 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 в смт.Тересва по вул.. Народна, 40 для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.07га» внесено зміни та надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0.07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних споруд в смт.Тересва по вул.. народна, 40, Тячівського району судом (а.с.29).

Крім цього, рішенням двадцять девятої сесії шостого скликання Тересвянської селищної ради від 27 грудня за №602 «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам селища» ОСОБА_2 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0.07 га, кадастровий номер :03:001:0224, що розташована в смт.Тересва по вул.. Народна, 40, Тячівського району (Т.2, а.с.104-105).

Відповідно до Свідоцтва про право власності за індексним номером 17716741 та витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.07 га, кадастровий номер :03:001:0224, що розташована в смт.Тересва, вул.. Народна, 40, Тячівського району(Т.1, ас.88).

Відповідно до висновку експерта №20/15 від 21 січня 2016 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи за експертною спеціальністю»розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками встановлено, що площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 згідно наявних огорож становить 0.0810 га (810 м.кв.). Встановити , якою є площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_1 в смт.Тересва по вул. Народна, 42 відповідно до правовстановлюючих документів на земельну ділянку не уявляється можливим у звязкуз відсутністю у ОСОБА_1 таких правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Ймовірно площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_1, яка існувала до 2013 року, є більшою за визначену проектом із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1, розробленого на підставі рішення Тересвянської селищної ради від 02 жовтня 2013 року. Вірогідна площа частини земельної ділянки, що не увійшла до проекту із землеустрою становить 0.0058 га (58 м.кв.) (Т.1, а.с.108-127).

Свідок ОСОБА_7, який раніше працював землевпорядником, в судовому засіданні пояснив, що він памятає, що спочатку було надано доньці ОСОБА_8, а потім сину ОСОБА_2, а селищна рада відповідно надала дозвіл на будівництво. Знає, що сторона ОСОБА_2 домовилися з Онофрей про відступлення її частини ділянки відповідачу , щоб вирівняти проїзд. Тоді був зроблений винос меж в натурі. ОСОБА_1 тоді з усім погодилася і за це отримала певну суму грошей, однак в подальшому виникли непорозуміння. Земельна комісія неодноразово виїзджала на місце спірної частини земельної ділянки, однак він не памятає чи приймались якісь рішення.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в 2013 році проводив зйомку по межі на замовлення ОСОБА_1, але їй сусіди не погоджували і в 2014 році його попросили перенести межу. За згодою ОСОБА_1 він переробив і в 2014 році знову подав на погодження, однак там виникла накладка з ділянкою ОСОБА_2 про що він і повідомив ОСОБА_1 В 2013 році площа земельної ділянки ОСОБА_1 після переробки стала 0.0811 га, а накладка стала 81 м.кв. Крім того, при погодженні меж суміжним користувачем був ОСОБА_3, а не ОСОБА_2.Інших межових знаків, крім огорожі по периметру, не було.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, в редакції на момент виникнення правовідносин сторін, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

За змістом ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Як встановлено в судовому засіданні між позивачкою ОСОБА_1 і ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено без дотримання встановленої форми і змісту угоду про відступлення частини земельної ділянки та погоджено між ними межі суміжних земельних ділянок, а землевпорядником виготовлено абрис-схему для подальшого подання її з необхідними документами до селищної ради для отримання рішення та дозволу на виготовлення проекту. Крім того, встановлено, що межові знаки земельної ділянки позивачки проходили по наявним старим межовим знакам. Таким чином, межі земельних ділянок були визначені та погоджені між сторонами 20.07.2013 року.

Однак, в подальшому відповідач зареєстрував право власності на свою земельну ділянку з накладкою на частину земельної ділянки позивачки площею 0.0051 га. разом з комунікаціями, а саме каналізаційні ями, які за своїм цільовим призначенням обслуговують житловий будинок позивачки та господарські споруди до нього.

Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації (ч.3 ст.116 ЗК України).

Відповідно до ст.118 ЗК України громадяни, зацікавленні в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених ст.122 Земельного кодексу України. Після цього, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 Земельного кодексу України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до норм ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідност.155 ЗК Україниу разі видання органом виконавчої влади чи самоврядування акту яким порушуються права особи щодо володіння користування та розпорядження (тобто право власності) належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Оскільки встановлено, що під час виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 допущено порушення, а саме: не вірне розташування земельної ділянки, допущене у координатах поворотних точок меж земельної ділянки та порушення її конфігурації в звязку з чим земельна ділянка відповідача частково накладаються на земельну ділянку позивачки.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позов є підставним і порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання незаконними та скасування рішення Тересвянської селищної ради № 310 від 15.05.2008 року в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 в смт. Тересва, вул. Народна , 40 у власність, рішення Тересвянської селищної ради від 31 липня 2013 року № 527 в частині внесення змін до рішення Тересвянської селищної ради № 310 від 15.05.2008 року в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розробку документації щодо відведення земельної ділянки в смт. Тересва, вул., Народна, 40 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.0700 га. та рішення Тересвянської селищної ради від 27 грудня 2013 року за №602 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , кадастровий номер :03:001:0224, площею 0.0700 га. в смт. Тересва , вул. Народна, 40.

А також визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності видане ОСОБА_2, мешканцю смт. Тересва вул. Ватутіна, б/н на земельну ділянки площею 0.0700 га., розташовану в смт. Тересва , вул. Народна, 40 кадастровий номер :03:001:0224, видане 13.02.2014 року , індексний номер:17716741

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування рішення про державну реєстрацію прав на підставі рішення суду.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині заявлених вимог про скасування державної реєстрації свідоцтва про право власності на земельну ділянку також необхідно задоволити і скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0224, площею 0.0700 га., що розташована в смт. Тересва , вул. Народна, 40, Тячівського району.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, ст..ст.373, ч.1 ст. 393 ЦК України, ст. ст. 12, 79-1, 116, 118, 122, 152, 153, 155 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати незаконними та скасувати: рішення Тересвянської селищної ради № 310 від 15.05.2008 року в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 в смт. Тересва, вул. Народна , 40 у власність; рішення Тересвянської селищної ради від 31 липня 2013 року № 527 в частині внесення змін до рішення Тересвянської селищної ради № 310 від 15.05.2008 року в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розробку документації щодо відведення земельної ділянки в смт. Тересва, вул., Народна, 40 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.0700 га.; рішення Тересвянської селищної ради від 27 грудня 2013 року за №602 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , кадастровий номер :03:001:0224, площею 0.0700 га. в смт. Тересва , вул. Народна, 40.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_2, мешканцю смт. Тересва вул. Ватутіна, б/н на земельну ділянки площею 0.0700 га., розташовану в смт. Тересва , вул. Народна, 40 кадастровий номер :03:001:0224, видане 13.02.2014 року , індексний номер:17716741.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0224, площею 0.0700 га., що розташована в смт. Тересва , вул. Народна, 40.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету 487 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 5 квітня 2018 року.

Головуючий : М.М.Розман