Справа № 629/1436/18
№ провадження 2-з/629/5/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Попова О.Г., за участю секретаря Габор В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_2», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області в порядку позовного провадження надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_2», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2050, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_3, від 17.10.2017 року щодо звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 та скасувати його.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року відкрито провадження та позовна заява призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

03.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, яким є виконавчий напис № 2050, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_3 17.10.2017 року щодо звернення стягнення на її заробітну плату, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса та постанови приватного виконавця ОСОБА_4 від 10.01.2018 року з її заробітної плати проводяться стягнення в звязку з наявністю заборгованості за кредитним договором.

Отже, на думку позивача, в даному випадку існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку оскільки якщо це не зробити, то бухгалтерією Лозівського ковальсько-механічного заводу, де вона працює, буде продовжуватись здійснення стягнення з її заробітної плати, а невжиття заходів забезпечення може утруднити поновлення оспорюваних прав та її інтересів, за захистом яких остання звернулася.

У відповідності до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 163 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянув матеріали заяви про забезпечення позову судом встановлено наступне.

Частинами 1-2 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що предметом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса від 17.10.2017 року № 2050 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 26078,54 грн.

Враховуючи вищенаведені вимоги позову, положення закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки запропонований позивачем вид забезпечення позову фактично буде нейтралізацією виконання виконавчого напису, який набрав законної сили, у примусовому порядку і вирішенням позовних вимог по суті.

В сукупності вищевикладеного слідує, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153,259,260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України.

Суддя О.Г.Попов