АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року

м. Рівне

Справа № 564/2547/17

Провадження № 22-ц/787/445/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

заявник : ОСОБА_1

державний виконавець : Кір'янова І.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кірянової І.В. на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року, ухваленої в складі судді Цвіркуна О.С. у справі № 564/2547/17 в м. Костопіль Рівненської області.

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кірянової І.В. Заяву мотивує тим, що державний виконавець звертаючи стягнення на пенсію у розмірі 50% не врахував, що така сума є максимально допустимою та порушує його права, оскільки позбавляє його права забезпечити собі мінімальний рівень життя.

Просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця, що полягають у винесенні постанови від 12.09.2017р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу, скасувати вказану постанову державного виконавця та зобов'язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області винести постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі не більше як 20 % доходу до виплати загальної суми боргу.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця, що полягають у винесенні постанови від 12.09.2017р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу.

Скасовано постанову державного виконавця та зобов'язано державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кирянову І.В. переглянути розмір звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 до виплати загальної суми боргу з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвала суду мотивована тим, що після звернення стягнення з пенсії боржника у розмірі 50% , фактичний розмір пенсії яку він отримує, становить менше прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб що суперечить Конституції України та Закону України «Про прожитковий мінімум».

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі державний виконавець Кір'янова І.В. вказує на її незаконність, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано, що ні Законом «Про виконавче провадження», ні Законом «Про прожитковий мінімум», ні Законом «Про державний бюджет України на 2017 рік» не передбачено обов'язок державного виконавця встановлювати розмір відрахування із пенсії боржника, враховуючи прожитковий мінімум.

Крім того, суд вийшов за межі своєї компетенції зобов'язавши державного виконавця переглянути розмір звернення стягнення на пенсію з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, підмінивши державний орган, посадову особу рішення якого оскаржується та зобов'язав його вийти за межі своїх повноважень.

Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається , що на примусовому виконанні державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кірянової І.В. перебуває виконавче провадження № серпня 2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2563,42 грн. у відшкодування понесеної матеріальної шкоди та 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 564/886/16-к виданого Костопільським районним судом Рівненської області 03 серпня 2017 року. Виконавчий лист виданий на підставі вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 27.02.2016р. № 564/886/16-к, яким задоволено цивільний позов про відшкодування збитків заподіяних ушкодженням здоров'я.

12 вересня 2017 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, що отримує дохід у ГУПФ, а саме державний виконавець постановив здійснювати відрахування із доходів боржника не більше 50 % у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі до виплати загальної суми боргу 9563,42 грн., а також виконавчий збір у розмірі 1026,34 грн.

19 жовтня 2017 року державним виконаним до начальника управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було скеровано лист № 67198 щодо уточнення до постанови ВП № 54539308, з якого вбачається, що розмір відрахувань із пенсії ОСОБА_1 встановлено 50 % .

Стаття 447 ЦПК України встановила, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як передбачено ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" діючого на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

До переліку заходів примусового виконання рішень відносяться наступні: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (ст. 10 зазначеного Закону)

Порядок звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника визначено Розділом 9 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 7.2.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року № 77/5, чинної на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що порядок стягнення суми боргу, розмір відрахування визначаються державним виконавцем у розпорядженні, що направляється разом з виконавчим документом, про що в копії повідомляється стягувачеві.

З викладеного вбачається, що діючим законодавством визначено максимальний розмір відрахування з пенсії боржника, і саме державний виконавець вказує розмір відрахувань при направленні виконавчого документу на виконання.

Матеріалами справи підтверджено і не заперечувалося учасниками виконавчого провадження, що боржник отримує пенсію за віком, розмір якої станом на 01.12.2017 року становить 1704 грн., інших доходів немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд звертає увагу на те, що на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови ним не було виявлено наявність у боржника на праві власності рухомого або нерухомого майна і, в порушення вимог передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», останнім не було надано державному виконавцю відомостей про наявність у нього на праві власності іншого майна на яке може бути звернуто стягнення.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 р., права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс. Згідно з запропонованим Європейським судом з прав людини підходу до обов'язковості виконання рішення суду слід зауважити, що розглядаючи скаргу слід враховувати не тільки гарантовані законом права скаржника - боржника по справі, але й інтереси кредитора, які також захищаються національним законом, та які є рівними учасниками відносин, щодо виконання судового рішення.

Отже, встановивши, що божник ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, розмір якої становить 1704 грн., суд першої інстанції не врахував прав та інтересів стягувача, який має право на своєчасне та повне виконання судового рішення.

Тому, зважаючи на загальну суму заборгованості скаржника за виконавчим провадженням, відсутність у боржника наміру в добровільному порядку сплачувати заборгованість за виконавчим документом, колегія суддів вважає, що державний виконавець обґрунтовано виніс постанову про звернення стягнення на пенсійні виплати боржнику за виконавчим провадженням у розмірі 50% від нарахованої до виплати пенсії.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з винесення нової постанови про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 451 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кірянової І.В. задовольнити.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кірянової І.В. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 березня 2018 року.

Головуючий :

Судді: