РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.,

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання: 71630, АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: 71630, АДРЕСА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що 22 жовтня 1999 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб за номером запису №144. 22 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент навчається на 2 курсі Харківської державної академії фізичної культури, на факультеті фізичного виховання та здоров'я людини денної форми навчання на контрактній основі. З 01 вересня 2016 року донька проживає та зареєстрована в блоці №415 кімнати Б гуртожитку університету, розташованому в місті Харків. Після розлучення матеріальне забезпечення та повне фінансове утримання дитини було покладене на позивачку. Рішенням Василівського районного суду по справі №311/3990/15-ц, провадження 2/311/1312/2015, від 16 листопада 2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відповідно яких з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 29 жовтня 2015 року, але не меншу ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дане рішення набрало законної сили 11 січня 2016 року та знаходиться в архіві суду. 04 серпня 2017 року ОСОБА_3 досягла повноліття, у звязку з чим виплату аліментів припинено. За усною домовленістю відповідач виплачував аліменти у розмірі 16% його заробітної плати. Витрати для утримання дитини на період її навчання в університеті складаються з витрат на оплату самого навчання в розмірі 9500 грн. щорічно, оплату проживання в гуртожитку за місцем знаходження університету в розмірі 1650 грн., купівлю підручників, проїзду до навчального закладу. Інших аліментних зобовязань у відповідача немає.

Тому позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, але надала суду заяву із клопотаннями розгляду справи без її участі, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується конвертами з рекомендованими повідомленнями. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що 22 жовтня 1999 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб за номером запису №144.

22 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент навчається на 2 курсі Харківської державної академії фізичної культури, на факультеті фізичного виховання та здоров'я людини денної форми навчання на контрактній основі.

З 01 вересня 2016 року донька проживає та зареєстрована в блоці №415 кімнати Б гуртожитку університету, розташованому в місті Харків.

Після розлучення матеріальне забезпечення та повне фінансове утримання дитини було покладене на позивачку.

Рішенням Василівського районного суду по справі №311/3990/15-ц, провадження 2/311/1312/2015, від 16 листопада 2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відповідно яких з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 29 жовтня 2015 року, але не меншу ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

04 серпня 2017 року ОСОБА_3 досягла повноліття, у звязку з чим виплату аліментів припинено. За усною домовленістю відповідач виплачував аліменти у розмірі 16% його заробітної плати.

Витрати для утримання дитини на період її навчання в університеті складаються з витрат на оплату самого навчання в розмірі 9500 грн. щорічно, оплату проживання в гуртожитку за місцем знаходження університету в розмірі 1650 грн., купівлю підручників, проїзду до навчального закладу. Інших аліментних зобовязань у відповідача немає.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.199-200 СК України, Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1:

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 71630, АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, яка народилась 02 травня 1974 року, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: 71630, АДРЕСА_1, аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісяця, до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

Стягнення почати з 12 січня 2018 року, тобто з дня подання позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 71630, АДРЕСА_2, судовий збір в дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. (судовий збір сплачувати на користь ДСА України, розрахунковий рахунок № 0001, банк ГУДКСУ у м. Києві, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за (п.1.4), Код банку отримувача 820019, Код класифікації кодів бюджету - 22030106).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик