31.01.2018 Справа № 363/585/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради, Відділ державної реєстрації, Вишгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації місця проживання, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що у 1994 році батько позивача, як працівник НПФ «Карат», отримав кімнату НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох чоловік (разом з дружиною - матір'ю позивача та позивачем). На підставі угоди найму житлового приміщення в гуртожитку № 106 від 19 жовтня 2001 року родині позивача у складі трьох осіб було надано для проживання дві кімнати. Так, з 01 грудня 2011 року, позивач зареєстрований у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Фактично, позивач у цій кімнаті проживає з 2001 року. У 2016 році КП «Вишгородське БТІ» було проведено інвентаризацію гуртожитку, внаслідок якої нумерація кімнат була змінена і кімнаті НОМЕР_2 присвоєно НОМЕР_2, після чого позивач уклав договори на проживання, надання житлово-комунальних послуг, надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з відповідними інстанціями. Разом з позивачем в кімнаті зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який жодного дня у спірній кімнаті не проживав, його особистих речей в ній ніколи не було і немає. Викладене свідчить про те, що спірна кімната відповідача не цікавить і він має інше постійне місце проживання. За час проживання позивача у кімнаті, спільними зусиллями з батьками вони зробили в ній ремонт, сплачують всі комунальні послуги відповідно до квитанцій, що надходять на ім'я позивача. Оскільки у кімнаті зареєстрована стороння особа відповідач по справі ОСОБА_2, позивач позбавлений можливості її приватизувати. Будь-якого іншого житла та нерухомого майна у власності позивач не має.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кімнатою НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та зобов'язати відділ державної реєстрації Вишгородської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2017 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року, справу прийнято до провадження суду.

В судовому засіданні 31 січня 2018 року позивач підтримав позов та просить задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Відповідач та представник відповідача 31 січня 2018 року у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили у повному обсязі та пояснили, що ОСОБА_1 у кімнаті, в якій він зареєстрований разом з позивачем, змінив замок, у зв'язку із чим ОСОБА_2 не мав можливості потрапити до кімнати. Також, кожного разу, коли відповідач намагався потрапити до спільної кімнати, позивач закривав її на замок та уходив. На підставі викладеного, відповідачі просять відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_3 31 січня 2018 року у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 неодноразово розповідав про те, що він не може потрапити до своєї кімнати, оскільки ОСОБА_1 його не пускає.

Представник Вишгородської міської ради 31 січня 2018 року у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі на підставі поданих документів та наявних доказів у справі.

Представник КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради 31 січня 2018 року у судовому засідання просив вирішити дану справу на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, представник третьої особи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до Ордеру на житлову площу у гуртожитку НОМЕР_3 виданого 21 грудня 1994 року ВАТ «Карат», ОСОБА_4 надано кімнату НОМЕР_1, площею 17,0 кв. м. по АДРЕСА_1 на сім'ю із трьох чоловік: ОСОБА_4 - власник, ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_1 - син.

19 жовтня 2001 року між Житлово-експлуатаційною дільницею ВАТ «Карат» та ОСОБА_4 укладено угоду № 106 найму житлового приміщення, згідно якої ЖЕД ВАТ «Карат» надав ОСОБА_4 житлове приміщення в гуртожитку ЖЕД за адресою: АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_4-НОМЕР_2 для використання в цілях, передбачених житловим законодавством України.

24 листопада 2010 року між ВРКП «Комунальник» та ОСОБА_4 укладено типовий договір на проживання в гуртожитку, з якого вбачається, що ОСОБА_4 передано в строкове користування житлове приміщення в гуртожитку, а саме кімнату НОМЕР_4, житловою площею 13,3 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на балансі ВРКП «Комунальник».

30 листопада 2011 року між ВРКП «Комунальник» та ОСОБА_1 укладено Договір на проживання в гуртожитку, згідно якого ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування житлове приміщення в гуртожитку, а саме ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_2, житловою площею 17,7 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на балансі ВРКП «Комунальник».

Згідно Довідки про місце проживання № 474 від 21 березня 2016 року, ОСОБА_1 дійсно проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_2 з 01 грудня 2011 року по теперішній час. Прибув з АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_2 з 22 квітня 1999 року по 01 грудня 2011 року.

03 жовтня 2016 року між КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради та ОСОБА_1 укладено Договір № 195/139 Н найму житлового приміщення у гуртожитку, з якого вбачається, що КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради надав ОСОБА_1 у користування житлове приміщення, а саме кімнату НОМЕР_2 на 6 поверсі, за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток), загальною опалювальною площею 12,21 кв. м. та житловою площею 8,8 кв. м.

03 жовтня 2016 року між КП «Управляюча компанія «Вишгородської міської ради» та ОСОБА_1 укладено Договір № 195/139 к про надання житлово-комунальних послуг , а саме кімнати НОМЕР_2 у гуртожитку в АДРЕСА_1.

03 жовтня 2016 року між КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради та ОСОБА_2 укладено Договір № 195/139 к про надання житлово-комунальних послуг, а саме кімнати НОМЕР_2 у гуртожитку в АДРЕСА_1.

05 січня 2011 року між КРКП «Комунальник» та ОСОБА_2 укладено Договірна проживання в гуртожитку, з якого вбачається, що ВРКП «Комунальник» передав ОСОБА_2 в строкове платне користування житлове приміщення в гуртожитку, а саме ліжко-місце НОМЕР_2, житловою площею 17.0/8,85 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на балансі ВРКП «Комунальник».

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов складеного депутатом Вишгородської міської ради від 26 березня 2016 року, за результатами обстеження умов проживання ОСОБА_1 виявлено, що ОСОБА_2, який зі слів ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_2, за місцем реєстрації фактично не проживає з 2009 року (з моменту реєстрації). Всі комунальні послуги за кім. НОМЕР_2 сплачує ОСОБА_1

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Вишгородської міської ради від 09 вересня 2016 року, ОСОБА_2, який зі слів ОСОБА_7 з 2009 року зареєстрований у кімнаті НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, жодного дня не проживав. Особистих речей ОСОБА_2 не виявлено.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Вишгородської міської ради від 12 жовтня 2016 року, житлова кімната НОМЕР_2 в АДРЕСА_1, знаходиться на 6 поверсі гуртожитку, ізольована, проведено косметичний ремонт, об лаштована меблями. У кімнаті знаходяться особисті речі ОСОБА_1 (одяг, посуд, предмети особистої гігієни, комп'ютер). ОСОБА_2, зі слів ОСОБА_5, зареєстрований у даній кімнаті, однак в кімнаті не проживає з моменту реєстрації. Особистих речей ОСОБА_2 в кімнаті не виявлено.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Вишгородської міської ради від 18 листопада 2016 року, у кімнаті НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_1 одноособово. У ній знаходяться особисті речі ОСОБА_7, його комп'ютер, меблі. ОСОБА_2 зареєстрований у даній кімнаті з 2009 року, але взагалі у ній не проживає і речі його у кімнаті відсутні.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Вишгородської міської ради від 20 грудня 2016 року, у кімнаті НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, знаходяться особисті речі ОСОБА_7 (комп'ютер, меблі, посуд, постільна білизна, засоби гігієни тощо). ОСОБА_2, який зі слів ОСОБА_1, зареєстрований. Але ніколи не проживав в даній кімнаті. Речей ОСОБА_8 немає.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Вишгородської міської ради від 20 січня 2017 року, житлова кімната НОМЕР_2 в АДРЕСА_1, знаходить на 6 поверсі гуртожитку. Кімната ізольована, проведено косметичний ремонт, є меблі. У кімнаті знаходяться особисті речі ОСОБА_1 ОСОБА_2, який зі слів ОСОБА_7 з 2009 року зареєстрований у даній кімнаті без письмової згоди ОСОБА_1 особистих речей ОСОБА_2 у кімнаті не виявлено.

19 січня 2017 року між ВМКП «Водоканал» та ОСОБА_1 укладено Договір № 6/139-2 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Відповідно до довідки № 1738 від 14 липня 2017 року, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_2, займає площу з 1 кімнат 8,85 кв. м (житлова) 15.35 кв. м (загальна) на 6 поверсі 9 поверхового будинку з 01 грудня 2011 року в якості наймача.

Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрації № 1737 від 14 липня 2017 року, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_2, займає житлову площу 8,8 кв. м, загальна площа 12,21 кв. м, ліжкомісце у 1-кімнаті в гуртожитку, розташованій на 6 поверсі 9 поверхового будинку з 17 вересня 2009 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він не має можливості проживати у кімнаті НОМЕР_2 (гуртожитку) по АДРЕСА_1, оскільки позивач змінив замки і не пускав його до кімнати.

Враховуючи приписи частини 2 статті 72 ЖК України, на стороні позивача можуть виступати наймач, члени його сім'ї, в тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом як за тимчасово відсутніми, або ті, що отримали броню (ст. 73 - 75 ЖК). Особи, які користуються жилою площею тимчасово, тобто не мають самостійного права на нього (піднаймачі, тимчасові мешканці), не мають права на пред'явлення такого позову.

Позивачем може бути також наймодавець (житлово-експлуатаційна організація тощо).

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець визначив, що право на звернення до суду за захистом своїх прав має та особа, права якої було порушено і яка є учасником спірних матеріальних правовідносин або кому Законом надане право на звернення до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, кімната НОМЕР_2 у гуртожитку по АДРЕСА_1 перебуває на балансі Комунального підприємства «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради. ОСОБА_7 являється наймачем кімнати у гуртожитку, право власності на кімнату за ним не зареєстровано, кімнату ним не приватизовано. Разом з ОСОБА_7, наймачем кімнати НОМЕР_2 в гуртожитку являється ОСОБА_2, який з КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради укладав Договір на проживання в гуртожитку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній справі, так як у даному судовому процесі, з урахуванням предмету і підстав позову, право вимоги йому не належить, а належить КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради відповідно до приписів статті 72 ЖК України.

Отже, із врахуванням фактичних обставин справи, предмету та підстав позову, визначених норм матеріального та процесуального права, що врегульовують правовідносини між сторонами по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, на підставі, ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк