РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

секретар Довбенко Г.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (надалі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 (надалі відповідач), в якій просить розірвати договір довічного утримання укладений між сторонами 19.06.2013 року, скасувати запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5та визнати за нею право власності на дану квартиру.

Позовну заяву мотивує тим, що 19.06.2013 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк О.А. і зареєстрований у реєстрі за № 984 (надалі - Договір).

За умовами цього Договору ОСОБА_4 («Відчужувач») передає у власність ОСОБА_5 («Набувача») належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 на умовах цього договору зобов»язана забезпечувати її утриманням довічно.

Зазначає, що з червня 2017р. ОСОБА_5, як набувач по договору, припинила виконувати свої обов»язки по договору, а саме вчасно проплачувати щомісячні платежі в розмірі 600 гривень, що є істотними умовами цього договору.

Також відповідач несвоєчасно оплачує комунальні послуги, та на даний час існує заборгованість по їх оплаті.

Крім того, покликається на те, що з липня 2017р. відповідач взагалі припинила сплачувати комунальні послуги на ім»я ОСОБА_4, оскільки такі послуги стали погашатися за рахунок державних субсидій. Дана обставина, на думку позивача, також свідчить про невиконання умов п.5 Договору.

Позивач, вказує, що відповідно до п.6 Договору сума грошового утримання підлягає індексації та нараховується щомісячно у лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України.

Будь-якого перерахунку щомісячного утримання, що повинен виплачуватися їй, не проводилося ні у попередні роки, ні у лютому місяці цього року.

У зв»язку з тим, що вона не отримує щомісячних платежів, перебуває у скрутному матеріальному становищі, часто хворіє, одинока, потребує стороннього догляду, проте не має належних засобів до існування, медичного обслуговування. Через укладення договору вона позбавлена державної опіки, яку надають служби соціального захисту літнім одиноким особам.

У спірному договорі довічного утримання передбачені тільки два види матеріального забезпечення Відчужувача, проте не передбачено жодного виду догляду, якими Набувач має забезпечувати Відчужувача у зв»язку з її похилим віком, оскільки їй уже виповнилося 80 років, вона не може самостійно пересуватися, рухається тільки в межах квартири.

Просить суд, позов задоволити повністю.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Додатково суду пояснили, що договір довічного утримання укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 19.06.2013 року виконувався відповідачем неналежно, зокрема, з письмової відповіді ТОВ «Рівнеобленерго» від 23.11.2017 року вбачається, що за період з 01.01.2017 жодної проплати за теплопостачання не проведено та станом на 01.11.2017 року рахується заборгованість в розмірі 81.77 грн. З відповіді РО ВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» вбачається, що існувала заборгованість, яка була погашена лише в липні 2017 року платежем 544, 68 грн.Крім того, зазначає, що у зв»язку з неоплатою послуг ПАТ «Уктелеком» ОСОБА_4 був відключений телефон, що свідчить про те, що набувач не виконував істотних умов договору з вчасної проплати щомісячних платежів. Також вказують, що поштові перекази на пошті отримувала ОСОБА_7, а тому не всі кошти доходили до ОСОБА_4 ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду та не здатна до самообслуговування, а вказаний договір довічного утримання передбачає лише матеріальне утримання і не передбачає догляду відчужувача. Існування такого договору виключає соціальний захист відчужувача зі сторони держави, вона не може бути влаштована у будинок престарілих чи інший державний чи комунальний заклад. Виходячи із засад розумності та справедливості даний договір довічного утримання повинен бути розірваний. Просять позовні вимоги задоволити повністю, розірвати договір довічного утримання укладений між сторонами 19.06.2013 року, скасувати запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5та визнати за нею право власності на дану квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що всі умови договору від 19.06.2013 року позивач ОСОБА_4 погодила сама, всі пункти договору виконувались та виконуються без будь-яких порушень належним чином, законних підстав для розірвання договору довічного утримання немає. Суду пояснив, що позовна заява ґрунтується на припущеннях, оскільки Позивач не навів жодної обґрунтованої правової підстави для розірвання Договору, не надав жодного доказу, який би підтверджував порушення умов договору довічного утримання зі сторони Відповідача, не зазначив чого саме позбавляється Позивач і яка шкода йому завдається. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Допитана під час виїзного судового засідання за правилами свідка позивач ОСОБА_4 суд пояснила, що договір довічного утримання уклала самостійно ще у 2013 році. Яка сума їй була сплачена вона на даний час не пам»ятає, пам»ятає лише, що за частину вказаних коштів вона зробила собі операцію на очі, приблизно по 4000 на кожне око та решту поклала в банк, які потім забрала. При пред»явленні їй розписки про отримання 26 000 грн. підтвердила, що розписка написана нею власноручно та під розпискою стоїть її підпис. Підтвердила, що заяву на укладення договору писала власноручно. Пам»ятає, що працівник пошти приносила їй кошти в сумі 600 грн., чи кожний місяць приносили їй кошти, вона не пам»ятає, також не пам»ятає чи є заборгованість за надані комунальні послуги. Зазначила, що договір хоче розірвати, оскільки її обманюють, нечесно себе поводять, вона голодує та просила перехожих поїсти, зазначає, що їй 600 грн. в місяць не вистачає. Щодо наданої їй доглядальниці ОСОБА_7 пояснила, що остання в неї викликає негативні емоції, вона її ображає, готує лише мівіну та манку, а також вважає, що ОСОБА_7 викрала у неї гроші.

Допитана в судовому засіданні за правилами свідка ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_4 є її двоюрідною сестрою, приблизно в липні 2016 року вона приїхала по проханню ОСОБА_4 для того, щоб зняти гроші в банку «Михалівський» та «А-Банку». Остання до неї зателефонувала і просила про допомогу. Пізніше, а саме літом 2017 року до неї зателефонувала ОСОБА_4 і просила про допомогу, оскільки вказувала, що вмирає від голодної смерті. Коли вона приїхала, то двері в квартиру були розбиті, в холодильнику не було, що їсти. ОСОБА_4 скаржилась , що доглядальниця її обкрадає. Вказує, що стаціонарний телефон ОСОБА_4 був відключений, оскільки існувала заборгованість. Зазначила, що даний договір має бути розірваний, оскільки він порушує права ОСОБА_4

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що познайомилась з ОСОБА_4 приблизно в червні 2017 року, коли проходила біля будинку по АДРЕСА_1, оскільки почула крики про допомогу. Зайшовши до квартири, побачила стару жінку, це була ОСОБА_4, яка почала їй розказувати, що уклала договір довічного утримання, а їй ніхто не допомагає. В квартирі був хаос. Чи було щось із їжі у неї в холодильнику, вона не знає. Після цього вона раз два рази в місяць стала заходити до ОСОБА_4, бачила, що остання була голодна, в хаті було брудно. З приводу договору довічного утримання, а саме умов його укладення їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_4 була подругою його матері. Йому було відомо, що до ОСОБА_4 ходить доглядальниця. Останній раз він її навідував в червні 2017 року, ОСОБА_4 ще сама ходила, виглядала теж добре, однак коли він до неї заїхав на Різдво, то побачив, що остання дуже схудла, жодних скарг вона йому не висловлювала. Про договір довічного утримання йому стало відомо від його рідної сестри. ОСОБА_4 ніколи відкрито не говорила, що їй щось потрібно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що відповідно до трьохстороннього договору укладеного між нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 01 липня 2016 року, вона надавала послуги доглядальниці для ОСОБА_4 В її обов»язки входило купівля продуктів харчування, ліків. В кожному магазині, аптеці вона брала чеки, які віддавала ОСОБА_4 Крім того,вона прибирала в квартирі, готувала їжу, допомагала ОСОБА_4 проводити гігієнічні процедури. Після того, як до ОСОБА_4 в серпні 2017 року приїхала її двоюрідна сестра ОСОБА_1, остання перестала її пускати до ОСОБА_4 Пояснила, що по проханню ОСОБА_4 вона збирала всі документи на субсидію та оформила субсидію, кошти, які приходили ОСОБА_4 приносила поштарка і вказані кошти отримувала виключно ОСОБА_4 Дала пояснення, що ОСОБА_4 могла їй зателефонувати і о другій годині ночі, вона завжди приїздила до неї. За надані послуги доглядальниці оплату проводила ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що з ОСОБА_4 знайомий більше 5 років, а саме з моменту підписання в 2013 році договору довічного утримання. Зазначив, що остання звернулась в квітні 2013 року в їх організацію для укладення договору довічного утримання. Їй було роз»яснено умови укладення договору, зокрема, що їй одноразово буде виплачена певна сума, в подальшому їй щомісячно буде сплачуватись 600 грн і додатково витрати по оплаті житлово- комунальних послуг. На початку літа 2013 року ОСОБА_4 вирішила укласти вказаний договір, нотаріусом їй було роз»яснено права та обов»язки та наслідки укладення такого договору, після чого ОСОБА_4 підписала вказаний договір. Протягом 2013-2017 року він 5-6 разів бачився із ОСОБА_4, жодних нарікань з приводу виконання договору довічного утримання від неї не надходило, лише в грудні 2017 року вона звернулась із проханням змінити їй доглядальницю. Пояснив, що коли він її провідував, то в квартирі завжди було чисто, жодних скарг з приводу харчування вона також не висловлювала. Ствердив, що перекази грошових коштів здійснювались щомісячно і ОСОБА_4 вказані кошти отримувала, оплата за житлово- комунальні послуги проводилась вчасно.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 10 червня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» (далі - Центр допомоги) з письмовою заявою про можливість укладення договору довічного утримання на умовах матеріального забезпечення в зв'язку з тим, що у неї відсутні родичі, отримує невелику пенсію, тому потрібні кошти на лікування та прожиток( а.с.91).

З оглянутого в судовому засіданні додатку № 1 до заяви від 10.06.2013 року вбачається, що в день звернення до Центру допомоги та після отриманих консультацій позивач попередньо погодила бажані істотні умови для укладення майбутнього договору довічного утримання, такі як:

1)одноразове грошове утримання у розмірі 26 000 грн.;

2)щомісячну виплату у розмірі 600 грн.;

3)оплату комунальних послуг, абонентську плату за телефон, електроенергію в обсязі до 150кВт, водопостачання в обсязі: гаряча вода - до 4 куб.м., холодна вода - до 4 куб.м., соціальний пакет кабельного телебачення та оплату послуг домофона (а.с.92).

Судом також встановлено, що відповідно до паспорту до договору довічного утримання розпочато 10.06.2013р ОСОБА_4 власноручно заповнила та підписала, а відповідно і погодила

1)істотні умови Договору, кандидатуру Набувача - ОСОБА_5;

2)позивач була ознайомлена та своїм підписом підтвердила, що пропонований Договір передбачає тільки виплату грошей, будь-який догляд за Договором Набувач надавати не зобов'язаний;

3)позивач була повідомлена та своїм підписом підтвердила, що оплата послуг «доглядальника» здійснюється з суми щомісячних платежів або з суми одноразового платежу за рахунок Відчужувача;

4)позивач надала інформацію про орієнтовний розмір щомісячних витрат на сплату житлово-комунальних послуг (305грн. в опалювальний сезон та 150грн. в неопалювальний сезон) та спосіб їх оплати - поштовим переказом;

5)позивачем було конкретизовано спосіб виплати щомісячного грошового утримання - поштовим переказом;

6)обумовлено ритуальні послуги, порядок і місце поховання тощо. ( а.с. 93-94)

В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2013р. між ОСОБА_4 (Відчужувач) та ОСОБА_5 (Набувач), від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_11, було укладено договір довічного утримання (далі -Договір), який було посвідчено приватним нотаріусом Ріненського міського нотаріального округу Рівненської області Самсонюк О.А.та зареєстровано в реєстрі за №984.( а.с.7-10)

Відповідно до п.1 Договору відчужувач передав у власність набувача квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати Відчужувача утриманням довічно на умовах Договору.

Відповідно до п.5 Договору Набувач зобов'язується довічно утримувати Відчужувача, тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб, створення умов для нормальної життєдіяльності, на які Відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідним послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Сторони домовились, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600,00 грн. на місяць, які будуть щомісячно надаватися Відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку.

Крім того, у пункті 8 Договору Позивач засвідчила, що визначене сторонами щомісячне грошове утримання є достатнім для підтримання повноцінного та якісного життєвого рівня Відчужувача та не потребуватиме подальшого перегляду сторонами умов Договору.

Згідно п.6 Договору сторонами було погоджено, що грошове утримання буде щомісячно виплачуватись, починаючи з моменту укладення Договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою: 33014, АДРЕСА_1, або готівкою на руки під розписку, або на розрахунковий рахунок банківської установи. У випадку зміни способу отримання щомісячного грошового утримання ОСОБА_4 буде зобов'язана вчасно (за п'ятнадцять днів до наступного платежу) в письмовій формі повідомити про це ОСОБА_5 за адресою:АДРЕСА_6.

Відповідно до п.9 Договору при надходженні грошового переказу на поштове відділення за місцем проживання Відчужувача коштів відповідно до п. 5 Договору, зобов'язання Набувача за цим Договором за відповідний місяць вважаються виконаними в повному обсязі.

Крім щомісячного грошового утримання Договором передбачено:

1)одноразове грошове утримання, що було визначено сторонами за спільною згодою у розмірі 26 000,00 грн., які Відчужувач повністю отримала від представника Набувача перед підписанням Договору, що підтверджується розпискою від 19.06.2013р. ( а.с. 95).

2)щомісячна оплата комунальних послуг, перелік та спосіб оплати яких визначено в п.5 Договору:

-послуги ЖЕК по утриманню будинку;

-плата за користування природним газом;

-теплопостачання;

-водопостачання (в обсязі: гаряча вода до 4 куб.м, холодна вода до 4 куб.м);

-електроенергія в обсязі до 150 кВт·год;

-абонентська плата за телефон (крім міжнародних, міжміських розмов та розмов з абонентами мобільного зв'язку);

-послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону.

Також у п.5 Договору було визначено, що Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо Відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів Відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних комунальних послуг у розмірі отриманих ним коштів.

Крім того, даним пунктом на Відчужувача було покладено обов'язок письмово повідомити Набувача про зміну тарифів на вищевказані послуги протягом 5 днів з дня отримання ним квитанцій з новими тарифами.

3)довічне право Відчужувача на проживання у вищевказаній квартирі;

4)обов'язок Набувача здійснити поховання Відчужувача після його смерті.

З аналізу договору довічного утримання слідує, що у відповідності до п.12 Договору істотними умовами вважаються вчасна проплата щомісячних платежів і довічне право на проживання Відчужувача у вказаній квартирі.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено погодження умов спірного договору позивачем.

Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, підписанням договору довічного утримання від 19.06.2013 року ОСОБА_4 підтвердила, що до посвідчення Договору його текст було прочитано нею в голос, схвалено усі умови, які зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін. Також сторони підтвердили нотаріусу, що вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки. А волевиявлення є вільним, усвідомленим та відповідає їхній внутрішній волі.

Суд приймає до уваги також те, що спірний правочин був посвідчений нотаріусом відповідно до вимог ЗУ «Про нотаріат». Згідно ч.2 ст.54 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. Угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. Тобто, приватний нотаріус виконав всі передбачені Законом дії для належного оформлення та посвідчення договору довічного утримання, а саме: попередньо ознайомив сторін із приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений сторонами правочин, в т.ч.роз'яснив сторонам зміст ст.ст.203,215,229-235,334,744-757 ЦК України, встановив особи сторін за договором, перевірив їх дієздатність, що сторони не страждають на психічні розлади, не стоять на обліку у психоневрологічних та наркологічних закладах,перевірив правовстановлюючі документи на квартиру, повноваження представника Відповідача, той факт, що волевиявлення сторін є вільним, усвідомленим та відповідає їх внутрішній волі тощо.

За таких підстав, в судовому засіданні встановлено, що договір довічного утримання між сторонами був укладений з урахуванням вільного волевиявлення ОСОБА_4, що відповідало її внутрішній волі, з попереднім та обдуманим погодженням всіх умов Договору, в тому числі стосовно обов'язку Відповідача надавати тільки щомісячне грошове утримання.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

З аналізу положень ст. 744-756 ЦК України істотними умовами договору довічного утримання є назва сторін договору (місце проживання або місцезнаходження, ідентифікаційний номер - для фізичних осіб та ідентифікаційний код за даними ЄДРПОУ - для юридичних осіб); предмет договору довічного утримання (житловий будинок, квартира або її частина, інше нерухоме або рухоме майно, яке має значну цінність); відомості про документ, що підтверджує право власності на відчужуване за договором майно; вартісна оцінка майна, що відчужується за договором, розмір (вартість) та форма надання утримання та (або) догляду.

Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Таке формулювання свідчить, що це не імперативна, а диспозитивна норма - це право, а не обов'язок суду розірвати договір у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так саме правило, встановлено і щодо договорів: «Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом» (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє зробити висновок, що законодавцем встановлений принцип сталості договірних відносин та їх припинення у випадку істотного порушення договору однією із сторін.

У випадку розірвання Договору на підставі ст. 755 ЦК України Відповідач зазнає суттєвих негативних наслідків (ч. 1 ст. 756 ЦК України): він позбавляється права власності на нерухомість отриману за Договором, а також витрати, зроблені ним на утримання Відчужувача, не підлягають поверненню. Виходячи з цих норм можна стверджувати, що підставою розірвання договору (настання таких істотних негативних наслідків для Набувача) може бути лише істотне порушення своїх обов'язків Набувачем.

В судовому засіданні доводи позивача про те, що ОСОБА_5 порушила істотні умови договору, а саме, що остання припинила вчасно проплачувати щомісячні платежі в розмірі 600 гривень з червня 2017 року спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема,копіями поштових квитанцій про щомісячні грошові перекази на ім'я ОСОБА_4 за 2013р., 2014р., 2015р., 2016р., 2017р., оригінали яких було досліджено в суді ( а.с. 98-111), з яких вбачається, що ОСОБА_5 щомісячно до 10 числа перераховувала кошти в сумі 600 грн , крім того, до липня 2017 року також переказувала і кошти на оплату комунальних послуг на ім»я ОСОБА_4, а з липня 2017 оплату комунальних послуг проводила самостійно, що стверджується дослідженими квитанціями про оплату відповідачем житлово-комунальних послуг за липень-листопад 2017р. ( а.с. 116-143).

Доводи представників позивача про те, що за серпень 2017 року ОСОБА_5 не перерахувала 600 грн. на ім»я ОСОБА_4, спростовані дослідженою письмовою розписою ОСОБА_4 про те, що 26.07.2017 року вона отримала від ОСОБА_5 600 грн в рахунок щомісячного платежу ( а.с.112), що відповідає п.5 договору довічного утримання ( оскільки кошти надавались шляхом банківського поштового переказу або готівкою під розписку)

Так, з досліджених та оцінених судом копій поштових квитанцій про грошові перекази позивачу були виплачені суми індексації з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за 2014, 2015, 2016 роки ( а.с. 114 ) (у 2013 році була дефляція, тому період з 19.06.2013р. по 31.12.2013р. не індексувався; річний індекс інфляції за 2017р. з урахуванням грудня 2017р. станом на 04.01.2018р. Державною службою статистики України ще не опубліковано);

З копії договору від 01.07.2016 р. про надання послуг доглядальниці вбачається, що між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір № 19/06/2013 про надання послуг, відповідно до якого ОСОБА_7 зобов»язується за завданням ОСОБА_5 надавати для ОСОБА_4 послуги з обслуговування,а саме у веденні домашнього господарства, у самообслуговуванні ( вмивання, прибирання, вдягання, роздягання , зміна натільної білизни, пересування по квартирі, оформлення документів, внесення платежів) ( а.с. 144-146) та надано копії чеків про оплату послуг доглядальниці на загальну суму 42 095,37 грн.(без врахування комісії).

Даний договір ніким не оспорювався і є чинним.

За таких підстав, судом встановлено, що починаючи з червня 2013р. і на час розгляду справи, а саме станом на 04.01.2018 року відповідачем було переказано позивачу на виконання умов Договору(без врахування комісії за поштові/банківські перекази та оплату ЖКП):

-26 000грн. - сума одноразового грошового утримання;

-54 998грн. - сума поштових переказів на щомісячне грошове утримання та оплату житлово-комунальних послуг;

-3020,76грн. - сума квитанцій за спожиті житлово-комунальні послуги, сплачених Відповідачем;

-489,22грн. - сума сплаченої індексації з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін.

Суд не приймає до уваги і доводи представника позивача в тій частині, що ОСОБА_5 не оплачувала житлово-комунальні послуги та не перераховувала кошти ОСОБА_4 та внаслідок цього нібито існує заборгованість з огляду на таке.

З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема квитанцій організацій, що надають житлово- комунальні послуги встановлено, що на момент звернення до суду (31.10.2017р.) за особовими рахунками ОСОБА_4 числилися переплати. Доказів наявності заборгованості за житлово-комунальні послуги на момент подачі позову Позивач не надала, крім того даний довід Позивача спростовується рахунками на оплату житлово-комунальних послуг та відповідними квитанціями про оплату таких послуг, ( а.с.115-143)

Щодо відповіді ТОВ «Рівнетеплобленерго» від 23.11.2017р. про існування заборгованості в розмірі 81,77грн. за теплопостачання судом встановлено, що дана сума - це нарахування за жовтень 2017р., що зазначено в роздруківці особового рахунку НОМЕР_2 (а.с.43,44). Дана сума була оплачена 22.11.2017р., що підтверджується у вищевказаній відповіді та квитанцією про оплату рахунку за жовтень 2017р.

З відповіді ЖКП «Галицьке» від 01.11.2017р. слідує, що станом на 01.11.2017р. по особовому рахунку ОСОБА_4 існує переплата в розмірі 189,09грн. Станом на 01.09.2017р. переплата складала 119,69грн. Тобто, заборгованості по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території не існує, зазначено відповідні оплати( а.с.49-50)

З дослідженої в судовому засіданні відповіді ПАТ «Укртелеком» від 24.11.2017р. слідує, що заборгованість за послуги зв'язку відсутня. Судом встановлено, що 28.02.2017р. телефон позивача було відключено, оскільки позивач перестала платити за телефон, хоча кошти від ОСОБА_5 отримувала, що підтверджено поштовими квитанціями, які зазначені вище.

Доводи представника позивача про наявність у ОСОБА_4 субсидії, у зв»язку з чим, ОСОБА_5 сплачувала значно менші суми за житлово- комунальні послуги не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено, що саме за допомогою довірених осіб Відповідача було заповнено заяву і декларацію на отримання субсидії для ОСОБА_4 і відправлено поштою до відповідного управління праці та соціального захисту населення. Таким чином, незважаючи на те, що Відповідач оформив субсидію для Позивача, він і надалі перераховував додаткові кошти на оплату житлово-комунальних послуг Позивачу. Дані обставини в судовому засіданні не спростовані.

Суд зауважує, що згідно п.9 Договору при надходженні грошового переказу на поштове відділення за місцем проживання Відчужувача коштів відповідно до п. 5 Договору, зобов'язання Набувача за цим Договором за відповідний місяць вважаються виконаними в повному обсязі.

Також у п.5 Договору було визначено, що Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо Відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів Відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних комунальних послуг у розмірі отриманих ним коштів.

Крім того, даним пунктом на Відчужувача було покладено обов'язок письмово повідомити Набувача про зміну тарифів на вищевказані послуги протягом 5 днів з дня отримання ним квитанцій з новими тарифами.

Проте, у відповідності до п.12 Договору істотними умовами вважаються вчасна проплата щомісячних платежів і довічне право на проживання Відчужувача у вказаній квартирі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що починаючи з червня 2013 року і по теперішній час (лютий 2018 року) зобов'язання по договору довічного утримання від 19.06.2013р. належним чином та в повному обсязі виконуються Відповідачем. Після того, як Відповідач дізнався, що Позивач отримує кошти на оплату житлово-комунальних послуг, однак не оплачує відповідні рахунки (ОСОБА_4 обґрунтовувала це тим, що отримує субсидію, яка все погашає), то Відповідачем за власні кошти було оплачено всі накопичені рахунки за спожиті житлово-комунальні послуги та починаючи з серпня 2017р. Відповідач самостійно почав їх оплачувати.

Покликання представника позивача на той факт, що договір має бути розірваний, оскільки у договорі довічного утримання від 19.06.2013р. відсутні умови про догляд суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України, також встановлено свободу договору, з посиланням на ст. 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (ст.744 ЦК України).

Так, підписанням договору довічного утримання від 19.06.2013р. Позивач підтвердила, що до посвідчення Договору його текст було прочитано нею в голос, схвалено усі умови, які зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін. Також сторони підтвердили нотаріусу, що вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки, а волевиявлення є вільним, усвідомленим та відповідає їхній внутрішній волі.

Таким чином, Договір між сторонами був укладений з урахуванням вільного волевиявлення Позивача, що відповідає його внутрішній волі, з попереднім та обдуманим погодженням всіх умов Договору, в тому числі стосовно обов'язку Відповідача забезпечувати Позивача лише грошовими ресурсами для задоволення його потреб.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 п.5 Договору передбачено, що у разі виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення Відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, Відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого цим Договором, згідно обумовлених сум.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_4 приймала та приймає виконання договору в повному обсязі і на час розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вже зазначалось, однією з підстав розірвання договору за рішенням суду є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору(ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суд встановлює не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-75цс13).

Таким чином, суд приходить до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_4 ґрунтується на припущеннях, оскільки остання не навела жодної обґрунтованої правової підстави для розірвання Договору, не надала жодного достовірного доказу, який би підтверджував порушення умов договору довічного утримання зі сторони ОСОБА_5, не зазначила чого саме позбавляється вона і яка шкода їй завдається.

Керуючись статтями 610, 611, 651, 653, 744, 749, 755, 756 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 12, 76,77,78,79,80,141,258,259,264,265,268,352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_5, місце проживання:04208, АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_1

Повний текст рішення складено 12 лютого 2018 року

Cуддя: