Справа № 305/1028/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.,

секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 19 червня 2018 року у справі №305/1028/17 (Головуючий: Ємчук В.Е.), -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який розірвано згідно рішення Рахівського районного суду від 26 лютого 2015 року. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на частковому утриманні та повному вихованні позивача. Сторони спільно не проживають з серпня 2014 року, не ведуть спільного господарства, не спілкуються, не мають спільного бюджету, не підтримують будь-яких відносин. З часу припинення сімейних відносин між сторонами, відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, не бере участі у вихованні дитини, з вересня 2016 року ухиляється від сплати аліментів, не цікавиться вихованням сина, його фізичним зростом, проживанням, моральним вихованням, його особистим розвитком. Останній раз відповідач спілкувався зі своїм сином навесні 2015 року. Відповідач на даний час не має постійного доходу, його доходи є нерегулярними, мінливими, крім того він нікому іншому аліментів не платить, інших недієздатних осіб/утриманців не має, є особою молодого, працездатного віку, а отже має можливість, в тому числі й фінансову, для сплати в користь позивача аліментів у розмірі, визначеному нею у позовній заяві. Посилаючись на викладене просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 в її користь на утримання сина ОСОБА_3, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили; стягнути з відповідача в її користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.

Рішенням Рахівського районного суду від 19.06.2018 року даний позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються із громадянина ОСОБА_2 за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2015 року на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відмовлено у задоволенні позовної вимоги про позбавлення громадянина ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 704,80 грн. судового збору.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв'язку з розглядом даної справи, залишено за нею.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції: в частині відмови в задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення такої вимоги; в частині збільшення розміру аліментів змінити та задовольнити таку вимогу в повному обсязі; в частині залишення за позивачем судових витрат скасувати та прийняти рішення про розподіл всіх витрат, в тому числі й понесених за подачу апеляційної скарги. В обґрунтування скарги посилається на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання сторони по справі не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, а відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, у відповідності до приписів ч.2 ст.372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано згідно рішення Рахівського районного суду від 26.02.2015 року (а.с.8). Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.7, 11, 12).

Рішенням Рахівського районного суду від 12.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 700 грн. щомісячно (а.с.9).

29.01.2018 року, органом опіки та піклування Рахівської РДА надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52, 53).

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вінухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано належних та допустимих доказів ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, що давало б підстави для можливості застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав.

Зокрема матеріали справи не містять доказів на підставі яких можна б було дійти до безперечного висновку про те, що ОСОБА_2 злісно ухиляється від участі у вихованні дитини.

У висновку органу опіки та піклування від 29.01.2018р. зазначено, що ОСОБА_2 дійсно не бачився з сином близько року, мотивуючи це тим, що колишня дружина перешкоджає у побаченні з дитиною. З вказаного можна дійти висновку, що між сторонами по справі існують неприязні відносини та спір щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що не свідчить про ухилення батька від виховання дитини.

Стосовно несплати аліментів, то сама по собі дана обставина не може бути підставою для позбавлення батьківських прав за відсутності доказів ухилення батька від виховання дитини.

За таких обставин суд дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

З приводу позовної вимоги про збільшення розміру аліментів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України).

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те що з часу присудження аліментів у розмірі 700 грн. на дитину економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і розмір аліментів в розмірі 700 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами, що в свою чергу є підставою для збільшення такого розміру. Оскільки відповідач є молодою особою працездатного віку, а також зважаючи на встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вірно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Підстав для збільшення такого розміру, як просить апелянт, колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду першої інстанції не спростовують.

Також судом вірно здійснено розподіл судових витрат під час ухвалення рішення.

Так, оскільки за пред'явлення вимоги про збільшення розміру аліментів позивач була звільнення від сплати судового збору, то суд розмір такого судового збору, що підлягав сплаті стягнув з відповідача на користь Держави. Зважаючи на відмову в задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд обґрунтовано поклав витрати з судового збору за таку вимогу на позивача. Щодо витрат на правову допомогу, то як вірно вказав суд першої інстанції, позивачем не надано доказів понесення таких витрат.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України, є підставою для залишення без задоволення скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районногосуду від 19 червня2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: