Номер провадження 6/495/17/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, згідно якого стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. Рішення не оскаржено, набрало законної сили та 28.01.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів.

28.11.2017 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, згідно якої просить змінити спосіб виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/10627/13-ц від 15.09.2014 року. шляхом стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з моменту подання позову.

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, відповідно до заяви вимоги підтримав та просив справу розглядати за його відсутністю.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, відповідно до заяви з вимогами не погодилась. Просила відмовити та розглядати справу за її відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, згідно якого стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. Рішення не оскаржено, набрало законної сили та 28.01.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів.

28.11.2017 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, згідно якої просить змінити спосіб виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/10627/13-ц від 15.09.2014 року. шляхом стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, оскільки на теперішній час у відповідача змінились життєві обставини: він залишився без роботи, має іншу родину, в якій також є двоє неповнолітніх дітей .

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст.ст. 1, 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (з наступними змінами та доповненнями), виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) і становить собою сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно із ст.435 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З змісту процитованої норми закону вбачається, що обовязковою умовою зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення судом є винятковість та особливий характер обставин, що ускладнюють його виконання.

Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення це заміна одного виду виконання іншим або визначення чіткого логічного порядку вчинення дій, спрямованих на виконання припису рішення суду.

Отже, зміни чи встановлення способу та порядку виконання доводиться застосовувати за рішеннями, що зобовязують відповідача вчиняти певні дії, не повязані з переданням майна або стягненням грошових коштів, оскільки в іншому випадку такі зміни потягнуть за собою зміну, власне, предмета позову.

Таким чином, оскільки предметом позовних вимог по справі № 495/10627/13-ц було стягнення аліментів, питання стосовно зміни розміру присудженого розміру аліментів не підлягає розгляду в порядку зміни способу і порядку виконання рішення суду, оскільки така зміна способу виконання рішення суду про стягнення боргу фактично призведе до зміни судом рішення по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя