РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi Кучиної Н.Г.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне справу № 569/17945/18 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання права власності на майнові права, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду знаходилася цивільна справа № 569/2096/18 за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово Будівельний кооператив «Рівненська брама», треті особи, які заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання права власності на майнові права.

05.04.2018 року Рівненським міським судом було винесено ухвалу про прийняття позовної заяви ОСОБА_2 та залучено її до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово Будівельний кооператив «Рівненська брама», третя особа, яка заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на майнові права.

Ухвалою від 14 червня 2018 року провадження у справі в частині відмови первісного позивача від позову про визнання права власності на квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3 закрито.

ОСОБА_2 подала до суду клопотання про роз'єднання позовних вимог, у зв'язку з тим, що позивач не заявляє позовних вимог в частині визнання майнових прав на квартиру НОМЕР_2 та НОМЕР_3, що знаходиться на дев'ятому поверсі у першій секції кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 до ОК «Житлово-Будівельного кооперативу «Рівненська Брама»», що становить обсяг її позовних вимог.

20 вересня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду роз'єднані позовні вимоги ОСОБА_2 та присвоєно новий номер справи 569/17945/18, в якій просить суд визнати за нею майнове право на житлове приміщення - квартиру, будівельний номер НОМЕР_3, загальною проектною площею 59,56 м.кв. на дев'ятому поверсі в першій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1).

Позивач подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просить його задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи просить провести без її участі на підставі наявних у справі доказів.

Представник ОК «ЖБК «Рівненська брама» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки представника від відповідача не надійшло. Відзив (заперечення проти позову) відповідач не подав.

Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не зявився в судове засідання без поважних причин, відзив не подав, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 04 лютого 2016 року між ОК «ЖБК «Рівненська брама» в особі голови кооперативу Савчука А.С. (далі - кооператив), що діє на підставі Статуту кооперативу, та позивачем ОСОБА_2, асоційованим членом кооперативу (далі - пайовик), було укладено договір пайової участі в будівництві № 23/5 (далі - договір), за умовами якого пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1 (Об'єкт) і реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність житлового приміщення - квартири, будівельний номер НОМЕР_3, загальною проектною площею 59,56 м.кв. на дев'ятому поверсі в першій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1).

Згідно пункту 1.2. договору, кооператив зобов'язується організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність нежитлове приміщення, обумовлене цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску.

У відповідності до пункту 2.4. договору, пайовик сплачує вартість пайового внеску у визначений строк та у спосіб, погоджені сторонами в додатку № 1 до даного договору.

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальний розмір внеску пайовика становить 717936,24 грн.

Згідно пункту 3.4. договору, кооператив зобов'язаний організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30.11.2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов'язань щодо здійснення пайового внеску.

Свої зобов'язання по оплаті пайового внеску позивач виконала у повному обсязі, що підтверджується наданим нею платіжним дорученням №2 від 13 жовтня 2016 року.

Судом також встановлено, що станом на день звернення до суду Об'єкт не зданий в експлуатацію, будь-яких дій для здачі в експлуатацію будинку, де знаходиться нежитлове приміщення, відповідач не здійснює, чим порушує встановлені статтею 526 ЦК України загальні вимоги виконання зобов'язання: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов'язання, чим порушив законні права та інтереси позивача, яка з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належні житлові приміщення, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача такою, що набула майнових прав на житлові приміщення, оскільки в повному обсязі виконала умови договору пайової участі в будівництві № 23/5.

Згідно статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права.

Відповідно до вимог частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи вимоги частини першої статті 8 ЦК України щодо застосування аналогії закону, суд визнає, що майнові права підлягають такому ж захисту, що і права власності.

За встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку про те, що існують реальні підстави передбачати можливість порушення майнового права ОСОБА_2 іншими особами, оскільки визнання недійсним договору уступки (цесії) матиме наслідком застосування положень статті 216 ЦК України, а тому наявні підстави для застосування положень частини 2 статті 386 ЦК України з метою унеможливлення вчинення дій зі сторони відповідача чи інших осіб, направлених на порушення чи позбавлення відповідних прав ОСОБА_2

При цьому суд визнає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді.

Керуючись ст.ст.258,259,263,264,265,273,274,279,280,281,282,284,289,352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання права власності на майнові права задовольнити повнiстю.

Визнати за ОСОБА_2 майнове право на житлове приміщення - квартиру, будівельний номер НОМЕР_3, загальною проектною площею 59,56 м.кв. на дев'ятому поверсі в першій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1).

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» на користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) грн судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_2.

Відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Старокостянтинівське шосе,26, .

Cуддя: