Провадження №22-ц/772/272/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач :Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 рокуСправа № 138/2299/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.

при секретарі: Агєєвій Г.В.

за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.12.2017 року, ухваленого в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду суддею Київською Т.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» про розірвання договору оренди землі,-

В с т а н о в и в :

В вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», мотивуючи його тим, що йому належить земельна ділянка площею 3,7972 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тропівської сільської ради Могилів-Подільського району. 16.05.2013 року між ним та ТОВ «Рубін» було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки і зареєстровано право оренди за номером запису №3162919. Згодом йому стало відомо, що у 2013 році ТОВ «Рубін», без його згоди, передало ТОВ «Ексад» право оренди згаданої вище земельної ділянки, на підставі договору про заміну сторони у договорі оренди землі, який рішенням господарського суду Вінницької області від 30.06.2017 у справі № 902/372/17 визнаний недійсним. Крім того, він дізнався, що його земельна ділянки, також без його згоди, перебуває в оренді ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», як правонаступника прав та обов'язків ТОВ «Рубін».

Оскільки відбулась ліквідація ТОВ «Рубін» та неправомірна передача належної йому земельної ділянки, третім особам та функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, а також те, що такі дії відбулись без погодження з позивачем, він вважає, що вказані обставини порушують його права, тому просив розірвати договір оренди, укладений між ним та ТОВ «Рубін», правонаступником якого є ТОВ «СХК «Вінницька промислова група».

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.12.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» про розірвання договору оренди землі - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що суд належним чином не взяв до уваги, що ТОВ «Рубін» ліквідоване у зв'язку з приєднанням до ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», тому передача останньому в оренду належної ОСОБА_4 земельної ділянки без його згоди є протиправною. Вважає, що в такий спосіб відбулася заміна сторони у договорі, що є аналогічним способу зміни орендаря за договором, укладеним між ТОВ «Рубін» та ТОВ «Ексад». Тобто ТОВ «Рубін», правонаступником якого є ТОВ «СХК «Вінницька промислова група». Оскільки відбулося припинення орендарем ТОВ «Рубін» господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки є підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з статтею 213 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, загальною площею 3,7972 га, кадастровий номер :01:000:0284, яка розташована на території Тропівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

16.05.2013 року між позивачем та ТОВ «Рубін» укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 10 років, тобто до 16.05.2023. Договір оренди зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3162919, що підтверджується копією договору оренди та інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 30.06.2017, яке набрало законної сили 18.07.2017 року, визнано недійсним договора про заміну сторони у договорі оренди землі від 30.12.2013 року з додатками, укладені між ТОВ «Рубін» та ТОВ «Ескад» щодо земельних ділянок, до числа яких також входить договір оренди землі від 16.05.2013 укладений між позивачем та ТОВ «Рубін». При вирішенні справи № 902/372/17 Господарським судом Вінницької області було зокрема, встановлено таке.

ТОВ «Рубін», як юридична особа припинена за рішенням засновників, про що 10.02.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було внесено запис за № 2000041 про припинення ТОВ "Рубін" в результаті реорганізації шляхом приєднання до ТОВ "СХК "Вінницька промислова група", де останнє зазначено як правонаступник прав та обов'язків ТОВ "Рубін"( а. с. 56-59 ).Крім того, були встановлені обставини передачі зобов'язань перед кредиторами ТОВ «Рубін» по оренді земельних ділянок. Згідно актів приймання-передачі договорів оренді ділянок від 10.02.2017 року ТОВ «Рубін» передало, а ТОВ «СХК промислова група» прийняло 1613 договорів оренди землі.

Постановляючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок припинення у формі реорганізації ТОВ «Рубін», право оренди перейшло до його правонаступника ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» в порядку, передбаченому законом і такі обставини не порушують права та інтереси позивача.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи , в силу підпункту 12.6 договору оренди землі від 16.05.2013 року, реорганізація орендаря у формі приєднання не є підставою для розірвання договору оренди, так як не свідчить про заміну сторони у зобов'язанні та не порушує прав позивача.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі за рішенням суду може бути достроково ро-зірваний у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України, іншими законами України. Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначений перелік обов'язків орендаря земельної ділянки. Проте з положень цієї норми закону не вбачається того обов'язку, який, як вважає позивач, не виконаний відповідачем у даних правовідносинах.

Враховуючи наведене, посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення відповідачем обов'язків орендаря, визначених Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, договором оренди землі від 16.05.2013 року, є безпідставними.

Із встановлених фактичних обставин справи убачається, що між сторонами виникли та на даний час існують правовідносини з найму (оренди) земельної ділянки, що регулюються в тому числі загальними нормами цивільного законодавства в частині, що не суперечать спеціальним нормам.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі.

Проте позивачем не надано доказів, які б свідчили про реальність, об'єктивність неправомірних дій ТОВ «Рубін» щодо фактичної та юридичної передачі прав на оренду земельної ділянки позивача третій особі.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме ТОВ «Рубін» порушив права власника земельної ділянки ОСОБА_4, передавши без його згоди у користування земельну ділянку третій особі, що встановлено рішенням Господарського суду Вінницької області від 30.06.2017 року, не заслуговують на увагу. З вказаного рішення господарського суду вбачається, що саме правонаступник ТОВ «Рубін» - ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» звернулося в господарський суд з позовом до ТОВ «Ексад» про визнання недійсним договору про заміну сторони у договорі оренди землі від 30 грудня 2013 року. Підставою позову було визначено те, що ТОВ «Рубін» не укладало оспорюваного правочину, у відносини з ТОВ «Ексад» ніколи не вступало.

З матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що фактичної передачі спірної земельної ділянки від ТОВ «Рубін» до ТОВ «Ексад» не відбулося. Використовувати земельну ділянку позивача на умовах оренди, сплачувати орендну плату продовжувало ТОВ «Рубін». Отже, право позивача, за захистом якого він звернулася до суду, фактично й об'єктивно порушено не було.

Доводи апеляційної скарги про ліквідацію ТОВ «Рубін», не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Вони є різними з своєю правовою природою і правовими наслідками для юридичної особи, що припиняє свою діяльність. Так припинення діяльності товариства відбувається шляхом передання ним всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам ( у випадку злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення ) або шляхом ліквідації без правонаступництва.

ТОВ «Рубін» як юридична особа була припинена не шляхом ліквідації, а в зв'язку з реорганізацією шляхом приєднання, правонаступником ТОВ «Рубін» є ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» ( а. с. 56-59 ). Крім того встановлені обставини припинення ТОВ «Рубін» у результаті саме реорганізації шляхом приєднання до ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» та передачі зобов'язань перед кредиторами ТОВ «Рубін» по оренді земельних ділянок встановлені рішенням господарського суду Вінницької області від 30.06.2017 року.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Підпунктом 12.6 договору оренди землі від 16 травня 2013 року закріплено, що реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Враховуючи припинення у формі реорганізації ТОВ «Рубін», перехід права оренди до його правонаступника ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» в порядку, передбаченому законом, не вбачається порушення прав та інтересів позивача, тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а відповідно й позову згідно вимог скарги.

Суд вірно встановив обставини у справі ,належним чином перевірив та оцінив надані докази у їх сукупності, вірно визначив спірні правовідносини та застосував норми права та дійшов підставного висновку про не доведеність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про невірність висновків суду та невідповідність їх обставинам справи є безпідставними.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та без порушень процесуального права ,підстав для його скасування не вбачається, а тому підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.12.2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня її проголошення. У випадку проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення сторін ,остання може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення (вручення) повного судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.