Справа № 535/101/18
Провадження № 2/535/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Котельва Полтавської області в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції України в Полтавській області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 98,8 кв.м. в тому числі житлової площі 47,9 кв.м. та господарські будівлі: літню кухню (літ. Б,б), гараж (літ. Г), погріб вхідний (літ. В), сарай (літ. Д), вбиральню (літ. Е), колодязь №1, огорожу №2, що знаходиться за адресою: смт Котельва полтавської області, вул. Спаська, 70 (стара адреса - вул. Щорса, 70, вул. Щорса, 72).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: смт Котельва Полтавської області, вул. Спаська, 70. Відповідно до державного акту серії ЯМ №687201 виданого на підставі рішення

п'ятнадцятої сесії шостого скликання Котелевської селищної ради Полтавської області від 23 вересня 2011 року, він є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за цією ж адресою. На вказаній земельній ділянці, він здійснив самочинне будівництво житлового будинку та господарських споруд. Коли він звернувся до ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з метою реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта - реконструкції індивідуального житлового будинку за рахунок прибудови, йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю інформації про звіт технічного обстеження щодо можливої надійної експелуатації об'єкта вимогам державних будівельних норм та в зв'язку з відсутністю судового рішення.

Таким чином, єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за рішенням суду з послідуючим прийняття їх в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач у запропонований судом термін, відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не надав.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»розяснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки;чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка передана йому у приватну власність на підставі рішення рішення п'ятнадцятої сесії шостого скликання Котелевської селищної ради Полтавської області від 23 вересня 2011 року, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю ЯМ №687201 виданим Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області від 30.11.2012 року.

На вказаній земельній ділянці позивач здійснив будівництво житлового будинку (літ. А-1) з господарськими будівлями - літню кухню (літ. Б,б), гараж (літ. Г), погріб вхідний (літ. В), сарай (літ. Д), вбиральню (літ. Е), колодязь №1, огорожу №2. На збудоване нерухоме майно виготовлено технічний паспорт у ПП Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 23.02.2017 року.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції України у Полтавській області з метою отримати розяснення щодо порядку прийняття в експлуатацію житлового будинку, будівництво якого закінчено, але листом № 1016-3.12/1238 від 14.11.2017 року йому повідомлено, що 13.04.2017 року постановою КМ України № 461 затверджено новий «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», відповідно до якого прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту здійснюється шляхом подання декларації встановленої форми. Декларація повинна містити відомості про звіт технічного обстеження щодо можливої надійної експелуатації об'єкта вимогам державних будівельних норм, інформацію щодовідповідності місця розташування об'єкта вимогам державних будівельних норм, а також інформацію про рішення суду.

Оскільки вказані документи у позивача відсутні, а іншого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів не існує, ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області йому рекомендовано, з метою введення в експлуатацію зазначеного житлового будинку, звернутись до суду для вирішення питання про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до змісту вимог ст.ст. 28,29 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі обєктів архітектури зобов'язані отримувати у встановленому порядку дозвіл на виконання робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Відповідно до змісту вимог ч.1, ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом,право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження , проведеного ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 27.12.2017 року, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: смт Котельва полтавської області, вул. Спаська, 70 .

Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно частини 3ст. 375 ЦК Україниправо власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до змісту вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем надані суду докази, які підтверджують, що самочинне будівництво позивачем житлового будинку на земельній ділянці наданій йому для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, проводилося без порушень будівельних норм та правил і не порушує прав інших осіб.

При розгляді та винесенні рішення по даній цивільній справі суд, враховував, що звернення позивача до суду про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в повній мірі відповідає правомірному очікуванню набуття права власності на збудований ним житловий будинок, що узгоджується і з вимогами Європейської конвенції з прав людини, зокрема із статтею 1 (захист права власності) Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім цього суд враховує, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, з послідуючим прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, з врахуванням визнання відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, є підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264-268, 354 ЦПК ЦПК України, ст.ст. 3,16, 375, 376, 392 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції України в Полтавській області, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самочинно збудований житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 98,8 кв.м. в тому числі житлової площі 47,9 кв.м. та господарські будівлі: літню кухню (літ. Б,б), гараж (літ. Г), погріб вхідний (літ. В), сарай (літ. Д), вбиральню (літ. Е), колодязь №1, огорожу №2, що знаходиться за адресою: смт Котельва полтавської області, вул. Спаська, 70 (стара адреса - вул. Щорса, 70, вул. Щорса, 72).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя