Справа № 199/5056/17
РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представника позивача ОСОБА_1., представника відповідача Сандуляк С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про зняття обтяження з рухомого майна та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль Hundai Tucson державний номер НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію права власності НОМЕР_5 від 09.03.2017 року. 17 липня 2017 року позивачу стало відомо, що автомобіль Hundai Tucson заборонено відчужувати на підставі приватного обтяження від 12.02.2015 за № 15079200, зареєстрованого реєстратором «Державне підприємство Інформаційний центр Міністерства юстиції України», обтягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», боржник ТОВ «Євро Лізинг».

Позивач звернувся до поліції у м. Дніпрі та отримав реєстраційні картки щодо реєстрації автомобіля, де зазначено, що автомобіль вже кілька разів знімався з обліку та ставився на облік в органах МРЕВ.

Позивач зазначає, що не має ніякого відношення до стосунків ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Євро Лізинг», звертався із заявою до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про зняття заборони відчуження автомобіля Hundai Tucson державний номер НОМЕР_3, проте відповіді на цей час не отримав.

Просив суд зняти заборону відчуження автомобіля Hundai Tucson державний номер НОМЕР_3, який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності НОМЕР_5 від 09.03.2017 року.

У свою чергу відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позовних вимог відповідач зазначив, що 05.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Євро Лізинг» був укладений Кредитний договір № 010/08/40621, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати ТОВ «Євро Лізинг» кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 9473811,31 доларів США, а боржник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути відповідачу суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором, з кінцевим терміном погашення 31 грудня 2013 року та сплатою процентної ставки в розмірі 12,5%.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Євро Лізинг» та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір застави транспортних засобів № 11/1-2558 від 05.09.2008 р. із змінами та доповненнями. Відповідно даного договору в заставу банку було передано майно, а саме транспортні засоби, перелік, характеристика та місце зберігання яких наведено в Додатку 1, згідно до умов якого в заставу банку було передано рухоме майно, а саме транспортні засоби у кількості 360 одиниць. Одним із заставних автомобілів є транспортний засіб - автомобіль Hundai Tucson 2.0, номер кузова НОМЕР_2. Таким чином, відповідно дол. Договору застави транспортного засобу - легковий автомобіль Hundai Tucson 2.0, номер кузова НОМЕР_2 перебуває у заставі Банку для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Євро Лізинг» за кредитним договором № 010/08/4062 від 05.09.2008 року.

Із позовної заяви позивача відповідачу стало відомо, що ТОВ «Євро Лізинг» було відчужено транспортний засіб, що є предметом застави і станом на поточну дату належить позивачу по справі.

Всупереч положенням п. 3.2. договору застави, ТОВ «Євро Лізинг» не повідомив про передачу вказаного транспортного засобу, а відповідач не надавав згоду на передачу даного транспортного засобу.

На момент набуття права власності автомобіль був обтяжений, а отже на момент набуття права власності позивач знав або міг знати про наявність обтяження та те, що автомобіль перебуває у заставі відповідача.

Станом на 14 липня 2017 року заборгованість ТОВ «Євро Лізинг» перед відповідачем не погашена, зобов'язання за кредитним договором не виконуються, що підтверджується ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.03.2016 року у справі № 924/1282/13.

Відповідач просив звернути стягнення на майно, а саме транспортний засіб - автомобіль легкий Hundai Tucson 2.0, номер кузова НОМЕР_2, в рахунок погашення кредитної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» за кредитним договором № 010/08/4062 від 05.09.2008 року у сумі 117467,00 грн. відповідно до ст.. 25 ст. Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в резолютивній частині рішення суду: - визначити спосіб реалізації предмету застави - шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження; - встановити початкову ціну реалізації предмету застави.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Вимоги, заявлені у зустрічному позові не визнав, заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог. Підтримував зустрічний позов та просив суд його задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив.

Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що - автомобіль Hundai Tucson номер кузова НОМЕР_2 державний номер НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу по справі згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 09.03.2017 року. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, вказаний автомобіль заборонено відчужувати на підставі приватного обтяження від 12.02.2015 за № 15079200, зареєстрованого реєстратором «Державне підприємство Інформаційний центр Міністерства юстиції України», обтяжувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», боржник ТОВ «Євро Лізинг», підстава обтяження: договір застави транспортного засобу 11/1-2558 від 05.09.2008 року.

В силу ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Також ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Реалізація майна, що є предметом застави без припинення обтяжень, не припиняє заставу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 03.04.2013 року №6-7цс13.

Статтею 572 ЦК України (далі в редакції чинній на час укладення спірного договору застави) визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 593 ЦК України визначено, що право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

05.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» був укладений Кредитний договір № 010/08/40621, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати ТОВ «Євро Лізинг» кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 9473811,31 доларів США, ТОВ «Євро Лізинг» зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути відповідачу суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором, з кінцевим терміном погашення 31 грудня 2013 року та сплатою процентної ставки в розмірі 12,5%.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Євро Лізинг» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» був уколений договір застави транспортних засобів № 11/1-2558 від 05.09.2008 р. із змінами та доповненнями. Відповідно даного договору в заставу банку було передано майно, а саме транспортні засоби, перелік, характеристика та місце зберігання яких наведено в Додатку 1, згідно до умов якого в заставу банку було передано рухоме майно, а саме транспортні засоби у кількості 360 одиниць. Одним із заставних автомобілів є транспортний засіб - автомобіль Hundai Tucson 2.0, номер кузова НОМЕР_2. Таким чином, відповідно дол. Договору застави транспортного засобу - легковий автомобіль Hundai Tucson 2.0, номер кузова НОМЕР_2 перебуває у заставі Банку для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Євро Лізинг» за кредитним договором № 010/08/4062 від 05.09.2008 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 509 ЦПК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки застава спірного автомобіля є чинною, не припиненою, а він зареєстрований за позивачем у період її дії та наявності відповідного запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, правових підстав для скасування та виключення спірного запису немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо зустрічних вимог суд виходить з наступного. Пунктом 3.2. договору застави передбачає, що заставодавець повідомляє що предмет застави переданий в лізинг відповідно до договорів лізингу, які наведено в додатку №1. У випадку передачі у лізинг предмету застави по інших договорах лізингу ніж ті, що наведені в додатку №1, заставодавець повинен отримати на це письмову згоду заставодержателя за 3 банківські дні до укладення такого договору лізингу.

Всупереч положенням п. 3.2. договору застави, ТОВ «Євро Лізинг» не повідомив про передачу вказаного транспортного засобу, а відповідач не надав свою згоду на передачу даного транспортного засобу.

П. 5.9 зазначає, що заставодавець виключно на підставі письмової згоди заставодержателя має право у будь-який відчужувати (продавати, дарувати тощо) предмет застави.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що ТОВ «Євро Лізинг» допустив порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Як вже зазначалось, в договорі застави сторони визначили способи звернення стягнення на заставлене майно. Положеннями статті 627 ЦК України закріплено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (постанова Верховного Суду України № 6-10цс13 від 06.03.2013 року).

Виходячи із наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги відповідача про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими та доведеними, а тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб, який зареєстрований на ім'я позивача.

Щодо вимог відповідача про відповідно до ст.. 25 ст. Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в резолютивній частині рішення суду визначити спосіб реалізації предмету застави шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну реалізації предмету застави суд виходить з недоведеності суду ціни предмета застави. ВП ВС постановою від 21 березня 2018 року (справа №245/3619/15-ц, провадження №14-11 цс 18) погодилась з мотивами КЦС, роз'ясненнями Пленуму ВССУ, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові №6-61 цс 15 від 27 травня 2015 року, зазначивши, що лише незазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Також ВП ВС погодилася із застосуванням принципу правового пуризму.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з позивача слід стягнути в користь відповідача понесені ним витрати по оплаті судового збору

Керуючись ст.ст.12,81, 133,144,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про зняття обтяження з рухомого майна відмовити.

Позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» про звернення стягнення на предмет застави, - задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» (м. Хмельницький, вулиця Проскурівська,23/1/2, ) перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (м.Київ, вулиця Лєскова,9, ) за кредитним договором № 010/08/4062 від 05 вересня 2008 року звернути стягнення згідно договору застави транспортних засобів №11/1-2558 від 05 вересня 2008 року на предмет застави - автомобіль легковий Hyundai модель Tucson; номер кузова: НОМЕР_6; реєстраційний номер: НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4), шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя