Дата документу 26.03.2018
Справа № 501/1458/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Смирнова В.В., за участю секретаря Крамського Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморськ Одеської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3) стверджуючи, що 23.01.2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.7).

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість у розмірі 19 752,71 грн., яка складається з наступного:

- 420,71 грн. заборгованість за кредитом;

- 14 863,30 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3 290,00 заборгованість за пенею та комісією;

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 928,70 грн. штраф (процентна складова). (а.с.4-6).

У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 19 752,71 грн. за кредитним договором № б/н від 23.01.2008 року. Та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, заперечували проти позову, надали заяву про застосування строку позовної давності, просили суд врахувати відзив та заяву, розглянути справу без їх участі (а.с. 48-52, 60-63, 69-71, 81).

Відповідно відзиву, наданого 17.01.2018 року, представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог позивача, зазначивши, що позивач не повідомляв відповідача про наявність заборгованості та необхідність її погашення. Крім того посилається на те, що строк дії банківської картки сплив 23.01.2011 року та відповідачу не видавалася нова картка та з січня 2011 року відповідач не отримував коштів від позивача в кредит (а.с. 48-52).

Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно копії договору № б/н від 23.01.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1, було надано кредит в розмірі 2 400,00 грн.. (а.с. 7, 77-78).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.01.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість у розмірі 19 752,71 грн., яка складається з наступного:

- 420,71 грн. заборгованість за кредитом;

- 14 863,30 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3 290,00 заборгованість за пенею та комісією;

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 928,70 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4-6).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 6) відповідач ОСОБА_1 01.12.2014 року сплатила частину заборгованості по кредиту, тим самим визнавши свою заборгованість перед позивачем.

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду від 20.07.2017 року, таким чином позивач не порушив строк позовної давності.

Суд не вважає за можливе застосувати строк позовної давності.

Стаття 261 Цивільного кодексу України встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, законодавець запровадив альтернативний принцип для визначення початку перебігу позовної давності: тепер цей перебіг починається або 1) з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або 2) коли особа довідалася або могла довідатися про особу, яка порушила її право. Така наявність двох альтернативних умов фактично зводить нанівець прогресивність зазначеної вище новели, адже залишає можливість для обчислення перебігу позовної давності не звертати увагу на те, відомо чи не відомо позивачу про особу порушника його прав

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою (постанова ВСУ від 08.11.2017 у справі № 6-2891цс16).

Правовою позицією Верховного суду України від 09.11.2016 р. у справі № 6-1457цс16 передбачено, що відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Згідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями статей 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами

Зважаючи на те, що на даний час зобовязання за кредитним договором не виконані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду має бути законним і обґрунтованим, суд обґрунтовує свої висновки тільки на тих доказах, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 141, 261, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 553, 554, 559, 598, 611, 612, 628, 629, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»заборгованість у розмірі 19 752,71 грн. за кредитним договором №Б/Н від 23.01.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_3