Справа № 303/2843/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2018 року (головуючий суддя Куцкір Ю.Ю.) щодо забезпечення позову в об'єднаній цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 17.08.2018, якою задоволено заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову -накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просить ухвалу судді місцевого суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не скористався своїми процесуальними правами щодо подання заяви про забезпечення позову шляхом накладення судом заборони вчинення нотаріальних дій, в тому числі з видачі відповідачу/та чи будь-яким іншим особам свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також, що суддя місцевого суду не встановив обсяг позовних вимог і відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Зокрема, вимоги, які ставить представник позивача в заяві про забезпечення позову, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги стосуються визнання недійсним заповіту, тобто позовні вимоги є немайнового характеру, а забезпечити позов представник просить шляхом накладення арешту на майно відповідача, яке не являється предметом спору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4. - ОСОБА_5 - просила ухвалу суду залишити без змін. Вказувала, що у період розгляду справи даної справи - про визнання недійсним заповіту за реєстраційним номером 1-805, складеним померлим ОСОБА_6, вона (ОСОБА_5), в порядку ст. 42 Закону України «Про нотаріат», зверталась до приватного нотаріуса Гелетей Л.В. із заявою від 06.06.2018 про зупинення вчинення нотаріальних дій по спадкуванню після смерті ОСОБА_6 до вирішення справи судом. Проте 02.08.2018 приватним нотаріусом Гелетей Л.В. було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Заслухавши позицію представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з таких підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як стверджує апелянт, що позивач повинен був скористатись таким заходом забезпечення позову, як заборона вчинення нотаріальних дій.

Однак, це твердження спростовується наступним.

Як вбачається з наданого відзиву, що в інтересах позивача ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 після відкриття провадження по справі та призначення справи до судового розгляду, в порядку ст. 42 Закону України «Про нотаріат», приватному нотаріусу Гелетей Л.В. 06.06.2018 було надано Ухвалу суду та Лист про зупинення нотаріальних дій, свідченням даного факту є відмітка на даному листі. Так, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Дана норма кореспондується з нормою з ч. З глави 2 Розділу 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена Наказом Мінюсту 22.02.2012 № 296/5. Однак, всупереч передбаченим нормам законодавства, приватним нотаріусом Гелетей Л. було оформлено та видано на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який в судовому порядку оскаржується, та зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Про даний факт ОСОБА_4 дізнався безпосередньо від ОСОБА_1 в серпні 2018 року, що згодом було підтверджено інформаційною довідку з ДРРП.

Таким чином, позивачем було здійснено передбачені законодавством заходи для зупинення нотаріальних дій.

Твердження апелянта відносно неспівмірності забезпечення позову з заявленими позовними вимогами та вказівка на те, що позовні вимоги носять немайновий характер, спростовується наступним.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у травні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 відносно визнання недійсним заповіту за реєстраційним номером 1-805, складеним померлим ОСОБА_6 та посвідчений державним нотаріусом Шпеник М. Ю.

Предметом даного позову є матеріально-правові вимоги, заявлені позивачем в суд щодо усунення допущеного відповідачем порушення суб'єктивного права. З матеріалів справи, заявлених позовних вимог та природи правовідносин, що склалися між сторонами, чітко прослідковується, що спадкове майно (зокрема, і житловий будинок розміщений за адресою АДРЕСА_1) прямо пов'язаний з предметом розгляду, оскільки спірний заповіт дає право спадкоємцю прийняти спадщину.

Судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення та вірно вжив заходів забезпечення позову.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе відчужити спірне майно на користь інших осіб, що призведе до порушення прав позивача. При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті, не призводить до суттєвого обмеження прав відповідача на володіння та користування його майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2018 року.

Головуюча:

Судді: