Справа № 419/1457/18
Провадження № 2/419/345/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 20.03.2017 року помер їх батько - ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташоване в с. Айдар - Миколаївка Новоайдарського району Луганської області, по вул. Центральній, 180, та земельні ділянки - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1824 га, на які позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2, мають право як спадкоємці першої черги за законом.

У встановлений законом строк позивачі звернулись до нотаріуса с заявами про прийняття спадщини.

При зверненні позивачів до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_6, в отриманні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину було відмовлено, у зв'язку з наявністю в технічному паспорті на житловий будинок, розташований в с. Айдар - Миколаївка Новоайдарського району Луганської області, по вул. Центральній, 180, відомостей щодо самочинного будівництва. Так, згідно з довідкою - характеристикою на об'єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи ОСОБА_3 районного комунального підприємства технічної інвентаризації зазначено, що в житловому будинку при обстеженні виявлена зміна загальної площі на 28.0 м2, житлова площа змінилась на 1.6 м2 за рахунок зміни призначення кімнат та складає 30,2 м2.

У звязку з вищевикладеними обставинами позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 20.03.2017 року помер батько позивачів - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №493895 (а.с.14). Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташоване в с. Айдар - Миколаївка Новоайдарського району Луганської області, по вул. Центральній, 180, та земельні ділянки - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1824 га, на які позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2, мають право як спадкоємці першої черги за законом.

Так, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 є власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район. с. Айдар Миколаївка, вул. Карла Маркса, буд. 180, на земельній ділянці, розмір якої не визначений (а.с.15).

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №095857 (а.с.23) ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,4324 га, що розташована на території с. Айдар Миколаївка ОСОБА_3 селищної ради, землю передано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,2500 га, ведення особистого підсобного господарства 0,1824 га.

Факт того, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_4, який помер 20.03.2017 року, підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД №364596 (а.с.40).

Факт того, що позивач ОСОБА_2М, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною дочкою ОСОБА_4, який помер 20.03.2017 року, підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №309972 (а.с.41) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД №315136 (а.с.42).

У встановлений законом строк позивачі звернулись до нотаріуса с заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с.38, 39).

Дружина померлого ОСОБА_4 (мати позивачів) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, заявою від 15.09.2017 року відмовилась від прийняття спадщини (а.с.44).

При зверненні позивачів до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_6, в отриманні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину було відмовлено, у зв'язку з наявністю в технічному паспорті на житловий будинок, розташований в с. Айдар - Миколаївка Новоайдарського району Луганської області, по вул. Центральній, 180, відомостей щодо самочинного будівництва (а.с.11).

Згідно з довідкою - характеристикою на об'єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи ОСОБА_3 районного комунального підприємства технічної інвентаризації, в житловому будинку при обстеженні виявлена зміна загальної площі на 28.0 м2 та складає 80.5 м2, житлова площа змінилась на 1.6 м2 за рахунок зміни призначення кімнат та складає 30,2 м2, допоміжна площа складає 27.1 м2, площа літніх приміщень складає 23.2 м2 (а.с.13).

Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачами в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачами права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної часткової власності в рівних долях в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, померлому 20.03.2017 року, а саме на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Айдар Миколаївка, вул. Центральна, буд. 180.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної часткової власності в рівних долях в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, померлому 20.03.2017 року, а саме на:земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га, земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1824 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №095857 від 20.10.2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова