Справа № 685/797/18
Провадження № 2/685/163/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до договору від 24.05.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік з розрахунку 360 календарних днів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідач обов'язку по поверненню кредиту не виконує, у зв'язку з чим станом на 23.05.2018 року заборгованість за кредитом становить 30159,27 грн. в тому числі : 1303,89 грн заборгованість за кредитом, 1517,23 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 25425,80 грн заборгованість за пенею, 500 грн штраф (фіксована частина), 1412,35 грн - штраф (процентна складова). Просив позов задовольнити та стягнути зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявися, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, про причину неявки не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2013 року між позивачем і ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою коштів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві.

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Водночас, п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн, у томі числі прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: яка визначається за формулою пеня1 + пеня 2, де пеня1 базова процентна ставка по договору/30, яка нараховується за кожний день прострочки кредиту, пеня2 - 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У звязку з наведеним вище суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15.

Отже, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, визначених договором, стягненню з ОСОБА_1 підлягає штраф, передбачений п. 2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг. Передбачена в подальшому п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг пеня за прострочення зобовязань стягненню не підлягає, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам закону.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними, однак не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору, тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3462,17 грн. ( 1303,89 грн заборгованість по тілу кредиту + 1517,23 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом + 500 грн штраф фіксована складова + 141,05 грн штраф процентна складова) заборгованості за кредитним договором.

На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 11,47 % позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 202,10 грн (1762 х 11,47 %).

Виходячи з наведеного, керуючись ст.525,526,530,611,1054 ЦК України, ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд,

ухвалив:

позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк ( МФО 305299 р/р 3111) 3462,17 грн (три тисячі чотириста шістдесят дві грн. 17 коп.) заборгованості за кредитним договором від 24.05.2013 року, в тому числі: 1303,89 грн заборгованість за кредитом, 1517,23 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500 грн штраф (фіксована частина), 141,05 грн - штраф (процентна складова) та 202,10 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду асті через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий