242/3471/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Капітонова В. І. при секретарі Нарижній О. Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області в особі Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту нещасного випадку, визнання акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 недійсним, зобовязання видати акт за формою Н-1, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 С звернулася до суду із позовом про встановлення факту нещасного випадку, визнання акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 недійсним, зобовязання видати акт за формою Н-1, в якому зазначила , що з 1989 року працює молодшою медичною сестрою (санітаркою-прибиральницею палатною) у КЛПУ Селидівська міська центральна лікарня. 01 листопада 2016 року о під час генерального прибирання у тамбурі службового входу дитячого інфекційного відділення вона звернула увагу на те, що вхідні двері до цього приміщення щільно не зачиняються. Вона вирішила натягнути пружину на вхідних дверях. Приблизно о 10 годині 10 хвилин вона стала на стілець та стала натягувати пружину на дверях. Пружина зіскочила з гачка, і вона впала на кахельну підлогу, спочатку вдарившись лівим боком, а потім головою. Внаслідок падіння вона отримала черепно-мозкову травму: забій головного мозку з вогнищами геморагічного просочування в базальних відділах лобових ділянок і мозочка, полом за типом тріщини потиличної кістки з переходом на основу черепа. За результатами розслідування був складений акт за формою Н-5 від 17 листопада 2016 року, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався із позивачем , не пов'язаний з виробництвом. 04 квітня2017 року вона звернулася до Головного управління Держпраці у Донецькій області із заявою про видання припису за формою Н-9, яким зобовязати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався з нею 01 листопада 2016 року. Такий припис був виданий, і відповідач повторно провів розслідування нещасного випадку, за результатам чого 17 липня 2017 року був складений акт за формою Н-5. Акт за формою Н-1 відповідач не складав, оскільки знову комісія не встановила, за яких обставин вона отримала травму, та прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався з нею 01 листопада 2016 року, не пов'язаний з виробництвом та не підлягає обліку у КЛПУ Селидівська ЦМЛ. Позивач вважає , що обставини отримання нею тілесних ушкоджень, викладені у висновках комісії, не відповідають дійсності. Крім того, відповідачем не було взято до уваги дані , які містяться в медичних документах позивача, які підтверджують отримання нею травми під час перебування на робочому місці. Таким чином, позивач вважає, що розслідування було проведено необєктивно, що призвело до невірного висновку, що нещасний випадок, який стався із нею, не пов'язаний з виробництвом. Таким чином відповідач порушив її право на проведення обєктивного розслідування нещасного випадку та відшкодування шкоди.

За таких обставин позивач просить суд визнати недійсним акт за формою Н-5 від 17 липня 2017 року проведення розслідування нещасного випадку, що стався з нею 01 листопада 2016 року о 10 годині 10 хвилин, визнати цей нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, а також зобовязати відповідача скласти акт про вищезазначений нещасний випадок за формою Н-1.

В судовому засіданні позивач та її представник доводи, викладені в позовній заяві, підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, з яких вбачається, що відповідно до проведеного розслідування нещасного випадку від 17 липня 2017 року складено акт за формою Н-5, факт травмування позивача на території відповідача та (або) під час виконання трудових функцій позивача не встановлено; не встановлено конкретні обставини, за яких позивач отримала травму згідно діагнозу; обставини, за яких, зі слів позивача, вона отримала травму, особами, причетними до випадку, не підтверджуються, тому підстав для визнання нещасного випадку з позивачем, повязаним з виробництвом немає. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, надав до суду письмові заперечення, аналогічні викладеним запереченням представника відповідача.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_5, яка пояснила що 01 листопада 2016 року о 09 годині 00 хвилин вона прийшла до своєї знайомої ОСОБА_1, яка працює санітаркою в Дитячій лікарні міста Селидове, щоб та провела її до лаборанта здати аналізи. В той час позивач ніяких скарг на стан здоровя їй не повідомляла, знаходилась в нормальному стані. Пізніше цього ж дня, приблизно з 11 до 12 години, ОСОБА_5 зателефонувала позивачу, щоб та забрала результати її аналізів, але ОСОБА_1 повідомила їй, що вона впавши на роботі травмувалась і погано себе почуває. Після цього ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 приїхали до позивача на роботу, забрали її з відти та відвезли до Селидівської міської лікарні, де їй надали медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_6, пояснив що є знайомим ОСОБА_1, та підтвердив, що 01 листопада 2016 року його дружина повідомила, що ОСОБА_1 впала на роботі та погано себе почувала. Вдень він разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 забрали ОСОБА_1 з роботи та відвезли до Селидівської міської лікарні.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 01 листопада 2016 року позивач знаходилась на робочому місці та нібито вирішила натягнути пружину на дверях, але це в її обовязки не входило. Зі слів позивача такі факти надійшли, але свідків цього випадку не було. ОСОБА_7 не була свідком подій, а була присутня при другому розслідуванні нещасного випадку, під час якого не було встановлено, що травма позивача повязана з роботою. Такий висновок комісія зробила на підставі письмових пояснень свідків, які приніс голова комісії. Робоче місце ОСОБА_1 покинула, але чи був у неї в цей день прогул, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких він працював теслярем Селидівської ЦМЛ. 01 листопада 2016 року його направили до дитячого відділення відремонтувати вхідні двері відділення, оскільки, як йому повідомили, там травмувалась працівниця. Прибувши до дитячого відділення він відремонтував перші вхідні двері, натягнувши пружину. Другі двері були справні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 працює в КЛПУ Селидівська центральна міська лікарня в якості молодшої медичної сестри (санітаркою-прибиральницею палатною), що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

17 липня 2017 року головним лікарем КЛПУ Селидівська центральна міська лікарня затверджено акт за формою Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 01 листопада 2016 року о 10 год.10 хвилин з ОСОБА_1. Згідно з даним актом 01 листопада 2016 року ОСОБА_1, молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця палатна) приступила до роботи о 08 год. 00 хв. та виконувала наступне: віднесла аналізи до лабораторії, прибирала у 2 боксі, мила вікна та поли, потім почала генеральне прибирання у тамбурі службового входу. При виконанні роботи з генерального прибирання приміщення (тамбур службового входу), зі слів ОСОБА_1, помітила те, що двері туго не зачиняються, і це веде до втрати тепла з приміщення; крім того, до приміщення зайшла бродяча собака, яка несла загрозу співробітникам та дітям. ОСОБА_1 вигнала собаку, і щоб цього більше не повторювалося, вирішила натягнути пружину на двері. Пружина зіскочила з гачка, і ОСОБА_1 впала зі стільця на кахельну підлогу; спочатку вдарилася лівим боком, а потім головою. З підлоги вона встала самостійно та сіла на стілець, на допомогу нікого не звала. Після опитування працівників відділення, які 01 листопада 2016 року знаходились на зміні, встановлено, що звуків падіння, криків або інших сторонніх звуків ніхто не чув. ОСОБА_9 - медична сестра фізкабінету, при виході з відділення через службовий вхід побачила ОСОБА_1, яка сиділа на стільці, опираючись лівою рукою на його спинку, тримаючись за голову. ОСОБА_9 позвала ОСОБА_10 Іванівну- завідуючу дитячим інфекційним відділенням, та ОСОБА_11 Сергіївну- медичну сестру палатну. ОСОБА_1 розповіла їм, що впала зі стільця, коли натягувала пружину на двері. ОСОБА_10 оглянула та опитала потерпілу. ОСОБА_1 на питання відповідала адекватно, блювоти, тошноти в неї не було, видимих ушкоджень не виявлено. Скаржилась на головний біль. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 допомогли ОСОБА_1 дійти до палати, лягти на ліжко та приклали холод до голови. Запропонували звернутися до травматолога, на що ОСОБА_1 відмовилась. Старша медична сестра інфекційного відділення ОСОБА_12 пішла у палату, де знаходилася ОСОБА_1, вияснити обставини нещасного випадку. ОСОБА_1 розповіла їй про те, що з нею трапилось. Швидку допомогу не викликали. З ким і коли ОСОБА_1 покинула відділення, ніхто з опитуваних працівників не бачив. Зі слів ОСОБА_1, приблизно о 13 годині до неї приїхала її знайома ОСОБА_5 з чоловіком, і вони на своєму автомобілі поїхали до Селидівської центральної міської лікарні. Про те, що вона покидає відділення, нікому не доповіла. Свідків при падінні ОСОБА_1 та отриманні нею травми не встановлено. Комісія зверталась до КЗОЗ « Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» щодо проведення на відповідність отриманих травм потерпілої ОСОБА_1 , згідно діагнозу; чи могла вона самостійно пересуватися з такою травмою і чи відповідає травмі за зазначеними обставинами діагноз, який призвів до інвалідності, та отримала відповідь, що необхідно звернутися до правоохоронних органів або суду для призначення відповідної експертизи. Комісія дійшла до висновку, що нещасний випадок за результатами розслідування не пов'язаний з виробництвом та не підлягає обліку у закладі, акт за формою Н-1 не складається.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232.

Згідно положень п. 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Відповідно до п. 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, комісія зобовязана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, зясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Згідно з п. 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов'язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця.

Копіями медичних документів позивача підтверджено, що ОСОБА_1 01 листопада 2016 року зверталася до лікарів невропатолога та хірурга, де зазначала, що отримала травму 01 листопада 2016 року близько 11 години.

З 01 листопада 2016 року по 03 листопада 2016 року позивач проходила амбулаторне лікування, з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом кісток черепа, забій грудної клітини зліва. З 04 листопада 2016 року по 25 листопада 2016 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні із зазначеним діагнозом.

Крім того, ОСОБА_1 проходила амбулаторне лікування з діагнозом : забій головного мозку, перелом потиличної кістки 01.11.16 з 26 листопада 2016 року по 22 лютого 2017 року, а з 06 березня 2017 року по 17 березня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні.

Висновком МСКТ головного мозку від 04 листопада 2016 року встановлено діагноз ОСОБА_1 : КТ ознаки лінійного перелому потиличної кістки зліва, вогнище забоїв базальних відділів лобних часток (більше зправа) та лівої гемисфери мозочка. Кістозно - дегенеративні зміни базальних ядер . Розширення оболонкових просторів в лобно - тімяній області зліва (з більшою вірогідністю гігрома).

Крім того, консультативним висновком спеціаліста від 08 листопада 2016 року ОСОБА_1 встановлено діагноз: закрито середньо-тяжка (01.11.2016) ЧМТ: забій головного мозку з вогнищами геморагічного просочування в базальних відділах лобових ділянок і мозочка, полом за типом тріщини потиличної кістки з переходом на основу черепа.

Таким чином суд приходить до переконання, що розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 01 листопада 2016 року, допущено з порушенням п. 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, а саме - не зясовано обставини і причини нещасного випадку та не досліджено первинну медичну документацію, що є підставою для визнання акту за формою Н-5 недійсним та для його скасування.

Разом з тим, наданими позивачем доказами підтверджено, що травму ОСОБА_1 отримала в робочий час під час перебування на робочому місці при виконанні обовязків в інтересах підприємства, тому нещасний випадок, який стався з позивачем 01 листопада 2016 року о 10 год. 10 хв., слід визнати таким, що пов'язаний з виробництвом.

Крім того, відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом комісія зобов'язана скласти у п'яти примірниках акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про те, що нещасний випадок, який стався з позивачем є таким, що пов'язаний з виробництвом, вимоги щодо зобовязання відповідача скласти акт за формою Н-1 слід задовольнити.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, та беручи до уваги те, що при поданні позовної заяви позивачем судовий збір не сплачувався, а позов був поданий 15 серпня 2017 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області в особі Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту нещасного випадку, визнання акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 недійсним, зобовязання видати акт за формою Н-1 задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку , що стався з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) 01 листопада 2016 року о 10 годин 10 хвилин, за формою Н-5, затверджений головним лікарем Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня 17 липня 2017 року.

Визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 01 листопада 2016 року о 10 годині 10 хвилин під час виконання трудових обовязків, таким, що повязаний з виробництвом.

Зобовязати Комунальну лікувально-профілактичну установу Селидівська центральна міська лікарня скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 01 листопада 2016 року о 10 годині 10 хвилин під час виконання нею трудових обовязків, за формою Н-1.

Стягнути з Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня (01991116) судовий збір на користь держави в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.04.2018 року.

Суддя В. І. Капітонов