Справа № 274/3636/18
Провадження № 2/0274/2031/18
Рішення

Іменем України

15.11.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

В липні 2018 року ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд визнати таким , що втратив право користування квартирою АДРЕСА_5 , ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником 12/100 частин житлового будинку АДРЕСА_6. Вказана нерухомість належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 01.08.2017 року. Відповідач по справі - його батько, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час , а саме : більше 12 років. Факт реєстрації відповідача в належній йому квартирі заважає повноцінно нею користуватися та розпоряджатися, змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність .

Відповідач у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не надав, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа також в судове засідання не з"явилася, причну неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно) , яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено, що позивач є власником 12/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_8 в м. Бердичів, Житомирської області, на підставі договору дарування від 01.08.2017 року ( а.с. 10).

Згідно копії будинкової книги - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 прописаний АДРЕСА_7 з 12.03.1996 року ( а.с. 11-15).

Факт не проживання відповідача в АДРЕСА_9 Житомирської області підтверджується Актом б/н від 13.07.2018 року , посвідчений директором МК ВЖРЕП № 7 , згідно якого встановлено, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ., зі слів сусідів, в даній квартирі не проживає протягом 12 років ( а.с.21).

Таким чином , судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2, не є власником квартири АДРЕСА_12 не проживає в даній квартирі протягом 12 років , витрати пов"язані з утриманням майна не несе.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно до ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад один рік , а тому він має бути визнаний таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_10

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265,268 , 354 ЦПК УКраїни, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_11

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко