КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2233/17
Провадження № 2/552/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі: судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до газети «Коло» та ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до газети «Коло» та просив визнати недостовірною інформацію розміщену 6 квітня 2017 р. на сайті газети «Коло» у матеріалі: «Перший заступник мера ОСОБА_5: «я говорил, надо было брать больше людей, чтобы размазать это быдло по асфальту» http://kolo.news/category/suspilstvo/3184. Зокрема: «Редакції видання «Коло» стало відомо, що тітушок з охоронної фірми «Скорпіон» рекомендував ФОП Степаненко найняти перший заступник мера ОСОБА_5 ОСОБА_3. Джерело, яке побажало залишитись невідомим, процитувало слова пана ОСОБА_3: «я же говорил этим дебилам (забудовникам- авт.), что надо было взять больше людей (тітушок-авт.) чтобы размазать эту мразь по асфальту». Зобов'язати відповідача спростувати вищевказану інформацію розміщену 6 квітня 2017 р. на сайті газети «Коло» в той самий спосіб, як вона була поширена, стягнути з відповідача на його користь 100000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Позов обгрунтовуючи тим, що 6 квітня 2017 року на сайті газети «Коло» http://kolo.news/category/suspilstvo/3184, було розміщено матеріал: «Перший заступник мера ОСОБА_5". У наведеній публікації відповідачем поширено неправдиві відомості, які негативно його характеризують, вказують на його протиправні дії, у звязку з чим, такі відомості не є оцінюючими судженнями. Одночасно зазначені твердження носять провокативний характер, враховуючи суспільний резонанс після трагічних подій 5 квітня 2017 року у центрі ОСОБА_5, коли було нанесено тяжкі тілесні ушкодження двом активістам, поранено патрульного поліцейського. Безпідставне звинувачення його у причетності до протиправних дій з боку охорони приватного підприємця Степаненка спрямовано на підбурення до розправи з ним. Не зважаючи на те, що межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою ніж окремої пересічної особи, публічна особа також має право на спростування недостовірної інформації, оскільки поширення вигаданої інформації про те, що позивач був причетний до організації подій, що спричинили тяжкі наслідки, вчинював протиправні дії, за своїм змістом виходить за межі будь-якої допустимої критики, при цьому, зазначені висловлювання не є критикою взагалі, а інформація поширена відповідачем є вигадками, які ганьблять позивача.

07.06.2017 року позивач уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просив суд визнати недостовірною інформацію розміщену 6 квітня 2017 р. на сайті газети «Коло» у матеріалі: «Перший заступник мера ОСОБА_5" http://kolo.news/category/suspilstvo/3184. та зобовязати відповідачів спростувати інформацію розміщену 6 квітня 2017 р. на сайті газети «Коло» у матеріалі: «Перший заступник мера ОСОБА_5». Стягнути з відповідачів солідарно на його користь 100000 грн. відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу, судовий збір, витрати за проведену експертизу.

Представник відповідача подав відзив на позов та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію обґрунтував тим, що газета «Коло» не є належним відповідачем по справі, а відповідачем є власник сайту. Щодо розміщеної інформації пояснив наступне. ОСОБА_3 займав посаду першого заступника міського голови і до його посадових обовязків входили всі питання щодо забудови будь-яких обєктів та земельних ділянок м. Полтава. Отже, викладена інформація є фактично критикою діяльності посадової особи. Крім того, розмір моральної шкоди не підтверджений жодним доказом.

В судове засідання позивач не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 07.06.2017 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року призначено по справі лінгвістичну судову експертизу та провадження по справі зупинено.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2017 року відновлено провадження по справі, справа повернулась без проведення експертизи та цього ж дня направлена в експертну установу повторно, провадження зупинено.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2018 року відновлено провадження по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що6 квітня 2017 р. на сайті газети «Коло» було розміщено матеріал: «Перший заступник мера ОСОБА_5": «я говорил, надо было брать больше людей, чтобы размазать это быдло по асфальту» http://kolo.news/category/suspilstvo/3184, у якому зокрема зазначено: «Редакції видання «Коло» стало відомо, що тітушок з охоронної фірми «Скорпіон» рекомендував ФОП Степаненко найняти перший заступник мера ОСОБА_5 ОСОБА_3. Джерело, яке побажало залишитись невідомим, процитувало слова пана ОСОБА_3: «я же говорил этим дебилам (забудовникам- авт), что надо было взять больше людей ( тітушок-авт) чтобы размазать эту мразь по асфальту. Ідеться про вчорашні сутички біля газетної арки, де пролилась кров».

Відповідно до експертного висновку від 07.08.2017 року за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет було досліджено зміст веб-сторінки у мережі Інтернет за адресою http://kolo.news/category/suspilstvo/3184 та встановлено інформацію про реєстранта доменного імені. Реєстрантом є ОСОБА_4 та зазначена адреса місцезнаходження місто ОСОБА_5. Сервер перебуває у загальному доступі.

Згідно квитанції від 03.01.2018 року вбачається, що витрати на правову допомогу складають 16320 гривень і даний розмір підтверджується розрахунком витрат.

Згідно квитанції від 07.08.2017 року за проведення дослідження змісту веб-сторінки сплачено 1600 гривень.

Згідно квитанції від 12.04.2017 року позивачем сплачено 2880 гривень судового збору.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Нормами частини 4 ст. 32 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, спільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року).

Згідно з частинами 1, 2статті 30 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п.12 постанови пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет ОСОБА_4.

Інформацію, яка міститься у вказаному матеріалі і яка стосується позивача було доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в мережі інтернет.

Розповсюджена інформація відносно позивача є негативною інформацією, що принижує його честь, гідність, дискредитує його в очах суспільства та порочить його ділову репутацію.

Під час розгляду справи в суді, представником відповідача не надано жодних доказів достовірності поширеної інформації, а тому вищевказану інформацію слід вважати недостовірною. Дана інформація викладена у вигляді прямої мови, яку начебто говорив позивач ОСОБА_3 , отже це не є оціночним судженням автора.

Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Обов'язок переконатися у достовірності інформації за вимогами ч.2 ст.302 ЦК України покладається на фізичну особу, яка її поширює.

Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст.299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з ч.4 та ч.7 ст.277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Отже, суд приходить до висновку, що інформація, яка була поширена 6 квітня 2017 р. на сайті газети «Коло» та розміщена в мережі Інтернет http://kolo.news/category/suspilstvo/3184 є недостовірною та підлягає спростуванню у той же самий спосіб, що і була поширена.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд визнав доведеним, що поширена інформація є недостовірною, а позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у приниженні честі та гідності та сплинула на його ділову репутацію.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідачем спричинено позивачеві моральну шкоду, яка полягає в порушенні цивільних прав, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього з боку відповідача. Право позивача було порушено внаслідок чого він вимушений звертатися до суду для захисту своїх прав.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

Отже, заперечення представника відповідача про те, що позивач не надав доказів на підтвердження моральної шкоди та її розміру судом не прийняті до уваги. Враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, розмір її складає 3000 гривень, отже позов підлягає до часткового задоволення в цій частині.

Враховуючи вимоги ст.137,141 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність стягнення 2240 гривень судового збору, 16320 гривень правової допомоги, 1600 гривень які сплачені за висновок експерта.

Керуючись ст. 275-277 УК України, ст. 137, 141 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію розміщену 06.04.2017 року на сайті газети «Коло» у матеріалі: «перший заступник мера ОСОБА_5: «я говорил, надо было брать больше людей, чтобы размазать это быдло по асфальту» http://kolo.news/category/suspilstvo/3184. Зокрема: «Редакції видання «Коло» стало відомо, що тітушок з охоронної фірми «Скорпіон» рекомендував ФОП Степаненко найняти перший заступник мера ОСОБА_5 ОСОБА_3. Джерело, яке побажало залишитись невідомим, процитувало слова пана ОСОБА_3: «я же говорил этим дебилам (забудовникам- авт.), что надо было взять больше людей (тітушок-авт.) чтобы размазать эту мразь по асфальту» та зобовязати редакцію газети «Коло» в особі видавця ОСОБА_4 спростувати дану інформацію у той самий спосіб, як вона була поширена.

Стягнути солідарно з газети «Коло», юридична адреса м. Полтава, вул. Жовтнева, 50 оф. 35 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 3000 гривень моральної шкоди, 2240 гривень судового збору, 16320 гривень правової допомоги, 1600 гривень які сплачені за висновок експерта, а всього 23160 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27.02.2018 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.