УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кузнецова Д.В., при секретарі Мащенко Д.О., за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду. В обґрунтування заяви зазначила, що 23 січня 2018 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження, було виключено відомості про ОСОБА_2 як батька дитини ОСОБА_3 Також було стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 гривень та витрати за оплату по справі судової експертизи в сумі 7614,00 гривень. Вказує, що на даний час у неї відсутня матеріальна можливість виконати рішення суду та виплатити грошові кошти, оскільки є матірю-одиначкою трьох неповнолітніх дітей, на яких не отримує аліментів. Перебуває на обліку в центрі зайнятості, а отримуваних від держави на дітей грошових коштів їй вистачає лише на харчування, у звязку із цим не має можливості виконати рішення суду. На підставі цього просить відстрочити на один рік виконання рішення суду в частині стягнення з неї судового збору в сумі 640,00 грн. та витрат на сплату судової експертизи у справі в сумі 7614,00 гривень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримала та наголошувала на поганому стані здоровя та відсутності у неї достатніх доходів. Також зазначила, що з березня 2018 року вона влаштувалася на роботу на металургійний комбінат, але розмір заробітної плати на даний час не дозволяє їй виконувати рішення суду.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про відстрочку визнав частково та погодився на відстрочку виконання рішення суду в частину виплати судових витрат лише строком на два місяці. На відстрочку виконання рішення на більший строй заперечував, посилаючись на наявність у нього боргових зобовязань у звязку із понесеними судовими витратами та отримання у борг для цих цілей коштів від фізичної особи та ломбарду. Також вказував на необхідність проходження ним дороговартісного лікування.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В пункті 9 Постанови пленуму від 25 вересня 2015 року №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ розяснив, що законодавець, надаючи можливість встановлення відстрочки та розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у звязку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Також Вищим судом було відзначено, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Слід зазначити, що наведений у ст. 373 ЦПК перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Згідно з вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК саме заявники зобовязані довести зазначений локальний предмет доказування.

Скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 своєї Постанови N 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 січня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження, було задоволено. Виключено відомості про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису № 85 від 07 листопада 2012 року, складеного Виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, про народження 24 жовтня 2012 року ОСОБА_3 Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640,00 гривень та витрати за оплату по справі судової експертизи в сумі 7614,00 гривень.

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно з 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вимагаючи відстрочити виконання рішення суду, заявник посилається на важкий матеріальний стан, а також наявність у неї захворювань і необхідність їх лікування.

Однак, такі обставини суд не може прийняти до уваги як поважні та виняткові обставини, які б давали право для відстрочки.

Основоположною підставою для відстрочки є наявність у відповідача обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому суд також має враховувати при вирішенні даного питання ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з довідкою про склад сімї ОСОБА_1 проживає разом із своїми трьома неповнолітніми синами.

З 2011 року перебуває на «Д» обліку із захворюванням нирок. З 20 по 29 березня проходила амбулаторне лікування та купувала необхідні ліки.

Також згідно з довідками, виданими ПрАТ «МК «Азовсталь», ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року по теперішній час працює в цеху експлуатації на посаді ученик оператора поста централізації та за перший місяць березень 2018 року їй нараховано заробітну плату в розмірі 3746,80 гривень.

Представлені заявником документи свідчать про наявність у неї доходів у виді заробітної плати, з якої можуть відраховуватися у встановленому розмірі боргові зобовязання на виконання рішення суду.

Тяжкість захворювання ОСОБА_1 дозволяє їй після нетривалого амбулаторного лікування працювати та частково виконувати рішення суду.

Більше того, на даний час виконавчий лист ще не предявлений позивачем до виконання, тобто фактично ОСОБА_1 вже отримала певну відстрочку для початку виконання рішення суду.

Крім того, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору та вимушеному понесенні позивачем значних витрат на проведення біологічної експертизи за наявності у справі інших доказів, які підтверджували відсутність біологічного споріднення між позивачем та дитиною.

Також суд враховує майновий стан позивача, який надав документи про отримання грошових коштів у позику для понесення витрат на проведення експертизи та отримання в ломбарді кредиту. Крім цього позивачем представлено медичні документи про необхідність проходження лікування у стоматолога.

Таким чином, проаналізувавши представленні докази та майновий стан обох сторін, стан їх здоровя, наявність у відповідача офіційної роботи, суд вважає, що відсутні виняткові та поважні обставини, які б обєктивно унеможливлювали або істотно ускладнювали виконання рішення суду та давали б підстави для його відстрочки строком до 12 місяців.

Одночасно з цим позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав вимоги ОСОБА_1 та погодився на відстрочку виконання рішення суду строком на 2 місяці.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З урахуванням зазначених положень процесуального закону, які передбачають право сторони визнати певні факти та заявлені вимоги, а також з огляду на позицію позивача ОСОБА_2, який в судовому засіданні визнав підстави для часткової відстрочки виконання рішення суду та погодився на її встановлення судом, суд вважає законним та таким, що не порушить права позивача під час виконання судового рішення, часткове задоволення вимог ОСОБА_1 та встановлення відстрочки виконання рішення суду строком на два місяці з моменту набрання ухвали законної сили.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Виконання рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 січня 2018 року у справі № 264/3309/17-ц провадження №2/264/210/2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження, відстрочити в частині стягнення судових витрат у справі строком на 2 (два) місяці з моменту набрання цієї ухвали законної сили.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Повний текст ухвали виготовлено 10 квітня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_4