Справа № 450/1132/16-ц Провадження № 2/450/230/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого Кукса Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні зала суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення зобовязання ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість у розмірі 11 117 грн. 3 відсотки річних, та 77 246 грн. інфляційних втрат, разом 88 363 грн. за прострочення зобовязань по виплаті боргу по рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11.01.2012 року, Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2012 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2014 року, та судові витрати у розмірі 883,63 грн.

01.06.2016 року провадження по даній справі відкрито.

13.10.2016 року судом винесено заочне рішення по справі, згідно з яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю і з ОСОБА_3 стягнуто 11 117 грн. 3 відсотки річних, та 77 246 грн. інфляційних втрат, разом 88 363 грн., та судові витрати у розмірі 883,63 грн.

24.11.2016 року відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про перегляд заочного рішення від 13.10.2016 року.

Відповідно до ухвали суду від 07.02.2017 року заява ОСОБА_3 задоволена, а заочне рішення від 13.10.2016 року скасована та розгляд справи призначений в загальному порядку.

Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог заявлених ОСОБА_2

Представником позивача ОСОБА_1 спочатку подано заперечення щодо клопотання про застосування строків позовної давності, а з часом подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме стягнення інфляційних витрат з травня 2013 року по травень 2016 року в сумі 76027 грн. 46 коп. та стягнення 3% річних з 11.05.2013 року по 11.05.2016 рік в сумі 7789 грн. 73 коп.

Згідно позовної заяви вбачається, заочним рішення Сихівського суду м. Львова від 11 січня 2012 року, ухваленому у справі 464/11915/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТОВ «АРГОН» про стягнення заборгованості, позовні вимоги було задоволено і стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 123201,46 грн. та судовий збір у сумі 1232.00 грн., разом 124433,46 грн. ОСОБА_5 рішення не було оскаржене і вступило в законну силу.

Також ще одним рішенням Сихівського суду м. Львова від 19 червня 2012 року у справі 1319/5922/2012-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТОВ «АРГОН», стягнуто 6885, 78 грн. 3 відсотки річних, 14044,97 грн. - інфляційних втрат за період з 20.07.2010 року по 29.05.2012 року, та судовий збір 214,60 грн. разом 21128,35 грн.

Після цього ОСОБА_3 звернувся про перегляд заочного рішення у справі 464/11915/13-ц до апеляційного суду, який постановою від 01 грудня 2014 року відхилив апеляційну скаргу натомість рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 січня 2012 року, скасував і прийняв нове рішення яким задовольнив позовні вимоги частково, постановивши стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 123201.46 грн. та судовий збір в сумі 1232.00 грн. разом 124433,46 грн.

Відповідно загальна заборгованість відповідача згідно двох судових рішень складала 145561,81 грн.

Дані судові рішення були частково виконані, а саме на рахунок ОСОБА_2 23.11.2012 року поступили кошти по виконавчому документу 2-2731 від 24.02.2012 року 50556,11 грн., а по виконавчому документу 1319/5922 від 18.07.20012 року 8503,96 грн. разом 59060,07 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити всю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також згідно уточненої позовної заяви, поданої представником позивача ОСОБА_1 сторона зменшила позовні вимоги, а саме заявила про стягнення заборгованості в межах трьох річного строку позовної давності, а саме стягнення інфляційних витрат з травня 2013 року по травень 2016 року в сумі 76027 грн. 46 коп. та стягнення 3% річних з 11.05.2013 року по 11.05.2016 рік в сумі 7789 грн. 73 коп.

В судове засідання представника за дорученням ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити в повному обємі.

Відповідач, який належним чином повідомлявся в про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився однак від його представника Левко надійшла зава про слухання справи у їхній відсутності та просять суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі доказів та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлені уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Встановлено, що 11 січня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова було ухвалено заочне рішення, у справі 464/11915/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТОВ «АРГОН» про стягнення заборгованості, позовні вимоги було задоволено і стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 123201,46 грн. та судовий збір у сумі 1232.00 грн., разом 124433,46 грн. ОСОБА_5 рішення не було оскаржене і вступило в законну силу.

Встановлено, що іншим рішенням Сихівського суду м. Львова від 19 червня 2012 року у справі 1319/5922/2012-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТОВ «АРГОН», стягнуто 6885, 78 грн. 3 відсотки річних, 14044,97 грн. - інфляційних втрат за період з 20.07.2010 року по 29.05.2012 року, та судовий збір 214,60 грн. разом 21128,35 грн.

Також встановлено, що цього ОСОБА_3 звернувся про перегляд заочного рішення у справі 464/11915/13-ц до апеляційного суду, який постановою від 01 грудня 2014 року відхилив апеляційну скаргу натомість рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 січня 2012 року, скасував і прийняв нове рішення яким задовольнив позовні вимоги частково, постановивши стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 123201.46 грн. та судовий збір в сумі 1232.00 грн. разом 124433,46 грн.

Крім того, встановлено, що судові рішення були частково виконані, а саме на рахунок ОСОБА_2 23.11.2012 року поступили кошти по виконавчому документу 2-2731 від 24.02.2012 року 50556,11 грн., а по виконавчому документу 1319/5922 від 18.07.20012 року 8503,96 грн. разом 59060,07 грн.

Статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити всю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 509, 526, 625 зобов'язання повинно виконуватись належним чином.

Таким чином, у звязку з невиконанням належним чином відповідачем покладених на нього зобовязань по погашенню заборгованості, підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді 3 відсотки річних та інфляційних втрат, згідно представленого суду розрахунку, викладеного в заяві про уточнення позовних вимог.

З урахуванням встановленого суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним і його розмір відповідає фактичним обставинам справи.

Також з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витати в межах задоволених позовних вимог.

Що стосується клопотання сторони відповідача про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності відповідно до вимог ст.ст. 258, 267 ЦК України суд вважає їх безпідставними та таким, що не підлягає до задоволення.

Так позивачем 11.05.2016 року скеровано до суду поштою позов до відповідача про стягнення 3 відсотки річних та інфляційних втрат. Під час розгляду справи представником позивача ОСОБА_1 уточнено позовні вимоги, згідно яких останній просить суд стягнути 3 відсотки річних та інфляційні втрат з 11.05.2013 року по 11.05.2016 року, тобто в межах трьохрічного терміну передбаченого ст. 257 ЦПК України.

Дані висновки суду, щодо відмови в застосуванні строку позовної давності до вищевказаних правовідносин, повністю підтверджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом України 26.04.2017 року у справі №3-1522гс16.

Керуючись ст. ст. 257,258,267,509, 526, 625 ЦК України, та керуючись ст. ст. 12, 17, 18, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7789 грн. (сім тисяч сімсот вісімдесят девять) грн. 73 коп. 3 відсотків річних та 76027 (сімдесят шість тисяч двадцять сім) грн. 46 коп. - інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 838,17 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_5