Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 570/1363/17

провадження № 61-30635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгострах»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року у складі судді Красовського О. О. та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року у складі суддів Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Григоренка М. П.,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгострах» (далі - ПрАТ «СК «Інгострах», страховик, страхова компанія), в якому просила: визнати противоправною відмову відповідача у страховій виплаті за договором комплексного страхування від 22 жовтня 2015 року; зобов'язати відповідача вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для здійснення страхової виплати страхувальникові за вказаним договором комплексного страхування та зобов'язати відповідача здійснити страхову виплату.

Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2015 року відповідно до «Правил добровільного страхування майна» (нова редакція), затверджених страховиком 09 квітня 2014 року позивач уклала строковий, до 05 листопада 2016 року включно, договір комплексного страхування з ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

11 листопада 2015 року о 00-00 год. стався страховий випадок, внаслідок якого пошкоджено майно позивача. Про зазначену подію із застрахованим майном позивач повідомила відповідача. Заява про настання страхового випадку отримана страховиком 14 листопада 2015 року.

18 листопада 2015 року складено акт, яким зафіксовані протиправні дії третіх осіб, що порушили майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням нерухомим майном. Актом встановлено пошкодження застрахованого нерухомого майна: розбито зовнішнє скло лівої частини вікна, пошкоджена віконна рама, зламано відкос 10 см, розірвано кутник, по фасаду будинку на стіні наявні три вибоїни, на паркані зігнутий металопрофіль.

Разом з тим, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи недотриманням страхувальником умов договору (несвоєчасне повідомлення в страхову компанію; відсутність внесення відомостей про злочин до ЄРДР).

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки має місце необхідна умова, передбачена договором для виникнення обов'язку страховика за договором - настання страхового випадку, внаслідок якого завдано шкоди, яким, згідно пункту 6.1. оговору «Правила №2», є протиправні дії третіх осіб.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду мотивовані тим, що позивачем не доведено, а судом не встановлено порушення її прав з боку ПАТ «СК «Інгосстрах».

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішенняз направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що вирішуючи даний спір суди не визначили правильно підставу позову і предмет доказування. Із зазначеної у позові підстави спір не вирішив. Спір вирішено з інших підстав, на які позивач не посилалася.

Судами не враховано, що відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять його умови (пункти). Відповідач відмовив у страховій виплаті на підставі пунктів (умов) договору страхування, які не містяться в договорі.

У письмовому повідомленні від 31 грудня 2015 року та в страховому акті відповідач посилається на умови договору комплексного страхування, що є необґрунтованим оскільки договір страхування, укладений між сторонами, не містить пунктів 4.1.4, 1.4.1., 3.9, 4.2 Умов страхування.

Відповідач не обґрунтовував відмову у страховій виплаті посиланнями на пункти Умов страхування, а посилався виключно на пункти умов договору.

Суд першої та апеляційної інстанції не виконали усіх вимог цивільного судочинства при розгляді справи, обставини справи, вказані докази та підстав позову не дослідили, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Інші учасники судового процесу не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами установлено, що 11 листопада 2015 року було пошкоджено вікно в будинку ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1, який є забезпеченим майном, згідно укладеного між сторонами договору комплексного страхування від 22 жовтня 2015 року та страховим випадком, відповідно до пункту 6.1.3 є протиправні дії третіх осіб, іншого стороннього впливу - згідно пунктів 4.1.3, 4.1.4 Правил добровільного страхування майна.

В укладеному між сторонами договорі комплексного страхування від 22 жовтня 2015 року зазначено, що страхувальник ОСОБА_4 ознайомлена з «Правилами добровільного страхування майна», «Правилами добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ», «Правилами добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (іншої, ніж передбачена пунктами 12-14 статті 6 Закону України &q?ат;Про Страхування&qu&q;) та умовами страхування.

Сторонами обумовлено, що Умови страхування є невід'ємною частиною цього договору.

Своїм підписом позивач засвідчила згоду із зазначеними положеннями договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до пункту 3.9. Умов страхування до договору у разі пошкодження чи знищення майна внаслідок протиправних або навмисних дій третіх осіб, страхове відшкодування виплачується тільки за умови внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення (далі - ЄРДР) або провадження по справі про адміністративне правопорушення за фактом настання страхового випадку.

Пунктом 4.2. Умов страхування до договору встановлено, що страхове відшкодування не виплачується, зокрема, у разі ненадання довідки та/або непідтвердження факту страхового випадку відповідними компетентними органами.

Згідно з пунктом 3.2. Умов страхування до договору страхування, для одержання страхового відшкодування страхувальник повинен подати страховику, зокрема, письмову заяву про виплату страхового відшкодування, у якій повинні бути зазначені обставини та причини настання страхового випадку - не пізніше 48 годин (не враховуючи вихідні та святкові дні) з моменту настання події.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Аналогічні положення містяться у пункті 4.1.4. Умов страхування до договору встановлено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування та обмеження страхування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин, або створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Встановивши, що позивачем не виконано вимог пунктів 3.2, 3.9 Умов страхування, які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами договору, зокрема несвоєчасно повідомлено страхову компанію про випадок та на підтвердження факту настання страхового випадку не надано страховику доказів внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, або доказів порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом пошкодження належного їй майна, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відповідність дій відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування вимогам чинного законодавства та умовам укладеного договору, у зв'язку із чим обґрунтовано відмовив у позові.

Доводи касаційної скарги позивача, що відповідач у відмові виплатити страхове відшкодування посилається на неіснуючі пункти договору не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до приміток пункту 9.5. договору страхування, його невід'ємною частиною є Умови страхування, з якими позивач ознайомлена та надала згоду на такі умови.

Саме пункт 4.1.4. Умов страхування до договору став додатковою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки передбачав у якості такої підстави несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, які їх обґрунтовано спростували.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська