КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/1785/2018 Головуючий в 1-й інстанції - Оладько С.І.
367/3981/17 Доповідач Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про визнання недійсним свідоцтва про право власності та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до відповідача та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив: скасувати запис про реєстрацію права власності ТОВ «АВЕРС-СІТІ» від 30.09.2011 р., щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 30.09.2011 р., видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 270 від 22.09.2011 р, судові витрати покласти на відповідача.

Зазначав, що 26.12.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу майнових прав №1/424_ИР від «25» жовтня 2010 року, відповідно до якого даний догорів було викладено в новій редакції та згідно якого ТОВ «Аверс-Сіті» продає, а ОСОБА_1 купує майнові права на об'єкт нерухомості - складову та невід'ємну частину об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 8.1. договору про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу майнових прав №1/424 _ИП від «25» жовтня 2010 року, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, якщо вони не будуть припинені раніше у відповідності до положень даного договору та чинного законодавства України.

Факт відсутності заборгованості позивача за квартиру за договором купівлі-продажу майнових прав, підтверджується довідкою від 25.10.2010 р. та від 30.12.2011 р., виданими ТОВ «Аверс-Сіті», а також Договором № 29/10/10 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.10.2010 р.. Крім того, в постанові Генеральної прокуратури України від 26.12.2012 р., зазначено, що: «ТОВ «АВЕРС-СІТІ» підтвердило, що позивач, не має заборгованості, в тому числіі по укладеному договору.

Вважає, що відповідачем повністю визнано факт виконання позивачем зобов'язань за вищезазначеним договором, додаткове підтвердження чому є Акт приймання-передачі майнових прав від 30.12.2011 р..

16.09.2011 р.будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, було введено в експлуатацію. Проте, відповідач, не повідомив позивача про введення відповідної частини об'єкта капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних документів. Крім того, ТОВ «Аверс-Сіті» зареєструвало на себе право власності на вищевказану квартиру як індивідуально визначений об'єкт, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1від 30.09.2011 р., видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради №270 від 22.09.2011 р. На думку позивача, такими діями відповідач грубо порушив права позивача на об'єкт нерухомого майна. Так, ТОВ «Аверс-Сіті» 30.09.2011 р. було зареєстровано право власності на спірнуквартиру, про що зроблено запис про право власності (номер запису 12 в книзі 4-43) та присвоєно реєстраційний номер майна (№34768794).

У квітні 2018 року представником ТОВ «Аверс-Сіті» подано зустрічний позов, в якому він просив визнати право власності на об'єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1, судові витрати покласти на позивача за первісним позовом.

В обгрунтування доводів позовної заяви, зазначає, що 16.09.2011 р. житловий будинок АДРЕСА_1., був введений в експлуатацію. Даний факт підтверджується сертифікатом відповідності КС № 6, який засвідчує відповідність закінченого будівництва багатоповерхового житлового будинку з об'єктами соціально-побутового призначення та багатоповерхового паркінгу.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 від 22.09.2011 р., 30.09.2011 р. Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» було видано відповідачу свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на вказану квартиру. Вказане рішення є чинним та не оскаржувалося.

ТОВ «Аверс-Сіті» є власником спірної квартири, право власності якого постійно оспорюється та не визнається ОСОБА_1 в судовому та позасудовому порядку, а тому з метою відновлення порушеного права позивачза зустрічним позовом змушений звертатись до суду.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ТОВ «Аверс-Сіті» відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, представник ТОВ «Аверс-Сіті» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги ТОВ «Аверс-Сіті», в решті, рішення залишити без змін. Вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Аверс-Сіті» ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ТОВ «Аверс-Сіті», зазначає, що судом першої інстанції в задоволенні зустрічних позовних вимог було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_1 відмовлено в позові про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування запису про реєстрацію права власності позивача на квартиру, а тому вказане право ТОВ «Аверс-Сіті» на спірну квартиру не потребує окремого захисту. Вважає, що обраний відповідачем за первісним позовом спосіб захисту є ефективним з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилається на п. 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54), у якому Європейський суд з прав людини зазначив, що дана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 23.12.2014 р. у справі № 3-191гс17 та від 06.07.2016 р. у справі №3-576 гс16 та Верховний Суд у постановах від 26.06.2018 у справі № 911/5039/14, від 02.05.2018 у справі № 914/904/17.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження у судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. До предмета доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Вислухавши доповідь судді,обговоривши доводи апеляційної скарги обставини справи колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу майнових прав №1/424_ИР від «25» жовтня 2010 року, відповідно до якого Договір було викладено в новій редакції та згідно з яким ТОВ «Аверс-Сіті» продає, а ОСОБА_1 купує майнові права на об'єкт нерухомості - складову та невід'ємну частину Об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до п.п. 3.1., 3.3. Договору, майнові права на Об'єкт нерухомості за Договором передаються Відповідачем Позивачу шляхом підписання Акту прийому-передачі майнових прав. Перехід права власності на майнові права від Відповідача до Позивача переходять в момент підписання Акту. Після оформлення права власності на Об'єкт нерухомості, з додержанням вимог чинного законодавства, Позивач набуває всіх повноважень власника.

У судовому засіданні також установлено, що 16.09.2011 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. був введений в експлуатацію. Даний факт підтверджується сертифікатом відповідності КС №6.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 від 22.09.2011 року, то КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» було доручено оформити та видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири закінченого будівництва об'єкта (черги, окремого пускового комплексу) за адресою: АДРЕСА_1 на всі квартири та нежитлові приміщення, які знаходяться у даному будинку.

30.09.2011 року КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» було видано відповідачу свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Київської області, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних України від 11.12.2013 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Аверс-сіті» в частині визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

06.09.2016 року ухвалою Апеляційного суду Київської області у справі №367/3268/13-ц відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 11.12.2013 року. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.30-31) право власності на спірну квартиру зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕРС СІТІ» на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.09.2011 року, виданого на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 22.09.2011р № 270.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні як первісного так і зустрічного позову,суд першої інстанції виходив з того,що пред'явивши позовні вимоги до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право власності сае №079381 від 30.09.2011 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 270 від 22.09.2011 рр., позивач не зазначає підстави для визнання його недійсним. Його посилання на ст. 386 ч. 2 ЦК України, згідно з якою власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою , може звернутись до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такого порушення,суд вважає безпідставним.

Крім того вказане свідоцтво про право власності було видано відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 270 від 22.09.2011 року, яке позивачем у передбаченому законом порядку не оскаржив та не оскаржує на даний час.

Відповідно не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача в частині скасування запису про реєстрацію права власності ТОВ «АВЕРС-СІТІ» від 30.09.2011 року, щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1,як похідні від вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕРС СІТІ» на даний час є власником спірної квартири,що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а ОСОБА_1 відмовлено у позові про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування запису про реєстрацію права власності позивача на квартиру, а тому вказане право Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕРС СІТІ» на спірну квартиру не потребує окремого захисту.

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції прийшов до такого висновку з додержанням вимог матеріального та процесуального права, правильно встановивши обставини справи та правовідносини,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аргументи апеляційної скарги щодо наявності підстав у ТОВ «Аверс-Сіті» для судового захисту його права власності на спірну квартиру шляхом пред'явлення позову до ОСОБА_1 про визнання права власності на спірну квартиру, яке останнім постійно оспорюється колегія суддів відхиляє.

Колегія суддів вважає,що наявність у ТОВ «Аверс-Сіті» свідоцтва про право власності на спірну квартиру та державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за товариством в даному випадку не потребує визнання в судовому порядку факту приналежності цього майна на праві власності товариству. Тим більше, що у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції констатується наявність у товариства права власності на спірну квартиру.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв&qu s;язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» відхилити.

Рішення Ірпінського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук