ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/272/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Дорощук О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами, суми втрат від інфляції та трьох процентів річних з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2018 року, суддя Карплюк О.І.,

встановила:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 49303,08 грн., з яких інфляційні нарахування у розмірі 15375 грн., 3% річних у розмірі 5363,01 грн. та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 28565,07 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.09.2016 року з відповідача на його користь стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 250000 грн., проценти за користування коштами в розмірі 65156,05 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 8568,49 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 39981,64 грн. процентів за користування кредитом, 8890,35 грн. трьох процентів річних від простроченої суми та 59153,72 грн. інфляційних втрат.

На дату розгляду справи судом заборгованість повністю не сплачена, в зв'язку з чим відповідач повинен сплатити йому визначені в позові кошти.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти від позики в сумі 28565,07 грн., три проценти річних в сумі 5363,01 грн., інфляційні втрати в сумі 15375 та 704,80 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що судом не повно встановлено обставини справи, оскільки не взято до уваги факт часткової оплати нею боргу, в зв'язку з чим необґрунтовано стягнуто всю нараховану позивачем суму.

У заяві представник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_3 просив суд апеляційної інстанції провести розгляд справи без їх участі, проти апеляційної скарги заперечив.

Апелянт в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги в повному об'ємі суд обґрунтовано виходив з того, що в зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх грошових зобов'язань перед ОСОБА_1 боржник зобов'язаний сплатити на користь кредитора кошти, передбачені ст.ст. 625, 1048 ЦК України.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.09.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 250000 грн., проценти за користування коштами в розмірі 65156,05 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 8568,49 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39981,64 грн. процентів за користування кредитом, 8890,35 грн. трьох процентів річних від простроченої суми та 59153,72 грн. інфляційних втрат.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом правильно встановлено, що оскільки ОСОБА_2 не виконала своєчасно грошових зобов'язань перед ОСОБА_1, тому в порядку ст.ст. 625, 1048 ЦК України вона має відшкодування інфляційні за весь період прострочення платежу та три проценти річних від простроченої суми, а також сплатити проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розрахунок вищевказаних платежів проведений позивачем з дотриманням вимог закону та відповідає фактичним обставинам справи, відповідачем не спростований і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано платежів, які були проведені нею в рахунок погашення боргу в 2018 році є безпідставним.

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, протягом 2018 року апелянт здійснила шість грошових переказів на картку позивача на загальну суму 60000 грн.

При цьому слід врахувати, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.09.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто 73724,54 грн. процентів від суми позики та трьох процентів річних, а відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2017 року стягнення процентів від суми позики та трьох процентів річних за інший період становило 48871,99 грн. Разом розмір стягнутих судом процентів становить 122596,53 грн.

За даними, які містяться в матеріалах справи, зокрема, постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 21.03.2018 року, яка була ухвалена за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2017 року та квитанцій про оплату, які додані апелянтом до апеляційної скарги, на виконання судових рішень боржником було сплачено всього 95636,05 грн.

Таким чином, враховуючи черговість виконання грошового зобов'язання, встановлену ч. 1 ст. 534 ЦК України, зарахування оплачених ОСОБА_2 коштів слід провести для погашення нарахованих процентів, в зв'язку з чим розмір основного боргу, який становить 250000 грн. не зменшився і, відповідно, підстав для зменшення нарахувань, які зазначені в позовній заяві, з цих підстав колегією суддів не встановлено.

Розгляд судом першої інстанції цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідає вимогам ст.ст. 19, 274 ЦПК України.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16.11.2018 року.

Головуючий Судді: