Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/3397/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вулиці Садовій, 5 в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що на цей час вона навчається на 4 курсі КВНЗ «Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу імені ОСОБА_3», на денній формі навчання і перебуває на утриманні своєї матері. Крім того, вона часто хворіє, проходить лікування на диспансерному обліку та змушена періодично проходити курси лікування, що також потребує значних коштів.

Мати сама не має можливості в повному обсязі забезпечити її утримання та навчання, у звязку з чим вона потребує допомоги на утримання від свого батька ОСОБА_4, який проживає окремо.

Батько має можливість надавати допомогу на її утримання, оскільки є приватним підприємцем, однак після того, як їй виповнилося вісімнадцять років, виплату аліментів на її утримання за виконавчим листом припинив.

Раніше він завжди виконував свої батьківські обовязки та своєчасно сплачував аліменти, тому має надію, що і у цей час він не буде заперечувати проти сплати аліментів на її утримання та допоможе закінчити навчання.

Просить суд стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь, на її утримання, кошти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на весь період навчання або до досягнення нею 23-річного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та факти, викладені у позові підтримала в повному обємі, просить суд позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що його довіритель ОСОБА_1 на цей час навчається на денній формі навчання в Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі. Оскільки її батьки проживали окремо, батько ОСОБА_2, який є відповідачем по цій справі, сплачував аліменти на її утримання. Такі виплати були припинені, у звязку із досягненням позивачкою повноліття. Зараз вона навчається, що потребує додаткових матеріальних витрат, а також кошти потрібні для підтримання її стану здоровя. Мати позивачки не в змозі утримувати дочку та забезпечити її усім необхідним у повному обсязі, тому позивач за захистом своїх прав вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Вважає, що відповідач, як батько дитини, у відповідності до вимог чинного законодавства, а також у відповідності до норм моралі, зобовязаний надавати таку матеріальну допомогу, тому просить суд позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно сплачував аліменти на утримання своєї дочки позивачки по справі. Виплата аліментів була припинена, у звязку із досягненням останньої повноліття. Вважає, що на цей час дочка має можливість сама себе утримувати, працевлаштувавшись та одержувати заробітну плату. Він можливості надавати матеріальної допомоги не має, так як зараз не працює, а також на утриманні має особу похилого віку, інваліда 2 групи. Просить суд взяти до уваги вказане ним, а тому відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є матірю позивача по справі, яка на цей час проживає з нею і знаходиться на її утриманні. ОСОБА_1 є студенткою Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу, а тому потребує додаткових витрат на навчання, також такі витрати є необхідними, оскільки дівчина хворіє і має періодично проходити курси лікування. Вона не має значних статків, а тому їй одній важко утримувати дитину та забезпечувати її усі необхідним.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідка та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що батьками позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-СР № 048473, виданим виконавчим комітетом Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області (а.с. 4).

Згідно довідки директора КВНЗ «Уманський гуманітарного-педагогічний коледж ім. Т.Г.Шевченка», ОСОБА_1 є студенткою 4 курсу. Навчається з 01.09.2014 року, форма навчання державна; термін навчання 3 роки 10 місяців. Закінчує навчання у червні 2018 року (а.с. 5).

Згідно довідки КЗ «Уманський районний центр ПМСД» позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на диспансерному обліку та періодично проходить курс лікування, у звязку із тим, що часто хворіє (а.с. 6).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кдексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов'язок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням наданих до суду відповідачем заперечень та доданих доказів, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

При цьому суд вважає, що вказаний розмір є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує кошти на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання, також потребує кошти на постійне лікування, та вважає, що необхідність утримувати людину похилого віку не виключають обов'язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка її потребує.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 23 серпня 2017 року.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2017 року, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Черкаської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: А. Б. Коваль