набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/332/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Чаплинський районнй відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 у м.Євпаторія, АР Крим, про що Євпаторійським відділенням ДБУОЗ РК «КРБ судово-медичної експертизи» було видане медичне свідоцтво про смерть №35 №050672 від 13.03.2018 року. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_2 було відмовлено органом державної реєстрації актів цивільного стану у видачі свідоцтва про смерть українського зразка.

Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Євпаторія, Автономної Республіки Крим.

В судове засідання заявник не з'явився, подав до канцелярії суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заяви заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до медичного свідоцтва про смерть №35 №050672 від 13.03.2018 року, виданого Євпаторійським відділенням ДБУОЗ РК «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи», ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, причина смерті: застійна серцева недостатність та неревматичний стеноз трьохстворчатого клапану.

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повторно 14.03.2018 року, заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, в графі відомостей про матір вказана - ОСОБА_3.

За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року.

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

За правилами ст.1,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституціїта законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбаченихКонституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilasзиаnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ в порядку статті 317 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що медичним свідоцтвом про смерть №35 №050672 від 13.03.2018 року, виданим Євпаторійським відділенням ДБУОЗ РК «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи» підтверджено факт смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в м.Євпаторія, АРК Крим, причина смерті: застійна серцева недостатність та неревматичний стеноз трьохстворчатого клапану .

Заявник ОСОБА_2 не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_3 в органах РАЦС на території України; встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення державної реєстрації смерті матері, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3

Відповідно до правил ст. 315 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,81,263-265, 315,317, 319, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Чаплинський районнй відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Руспубліці Крим, м.Євпаторія.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко