Справа № 466/4835/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2018року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Пірко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди,-

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 «СК «Провідна», ОСОБА_2 в якому просила суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути з ОСОБА_3 «СК «Провідна» на її користь 75 000 грн. страхового відшкодування, 33 654 грн. 52 коп. пені, 2 044 грн. 68 коп. 3% річних, 2 100 грн. інфляційних втрат, а всього 72 366 грн. 62 коп., 1 127 грн. 99 коп. судового збору, 2 457 грн. 60 коп. витрат за проведення судової експертизи та стягнути з ОСОБА_2 30 430 грн. 38 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 лютого 2015 року близько 12 год. 10 хв. в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області по вул. Січових Стрільців, 68, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який в подальшому у стані неконтрольованого руху здійснив зіткнення з перешкодою (парапетом), внаслідок чого транспортний засіб позивачки зазнав значних технічних пошкоджень.

Вина ОСОБА_2 у даній дорожньо транспортній пригоді підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 березня 2015 року якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивачка зазначає, що на момент дорожньо транспортної пригоди цивільно правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2376086 з визначеним лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 50 000 грн, та додатково договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» № АП/0007737/1405/14 з визначеним лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 25 000 грн.

У звязку із технічними пошкодженнями автомобіля НОМЕР_2 позивачці заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 100 430 грн. 38 коп., що підтверджується звітом №456/15 про оцінку автомобіля НОМЕР_3 від 26 лютого 2015 року.

Після настання страхового випадку, на виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 23 лютого 2015 року позивачка звернулася до ОСОБА_3 «СК «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування, однак отримала відмову у виплаті страхового відшкодування у звязку із чим змушена звернутися за захистом порушеного права до суду.

Окрім наведеного, зазначає, що підлягають до стягнення 33 654 грн. 52 коп. пені, 2 044 грн. 68 коп. 3% річних, 2 100 грн. інфляційних втрат, на підставі підпункту 36.5. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позовну вимогу до ОСОБА_2 в сумі 30 430 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, позивачка обґрунтовує недостатністю ліміту страхового відшкодування , який забезпечений обовязковим та добровільним страхуванням цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у загальній сумі 75 000 грн.

Представник позивачки, адвокат ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги в судовому засіданні та дав покази аналогічні викладеним у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення суми позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 «СК «Провідна» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, зокрема відеоконференції, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, проведені експертизи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії, на праві власності належить автомобіль марки «HYUNDAI I30», номерний знак НОМЕР_4.

22 лютого 2015року близько 12.10год. в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області по вул. Січових Стрільців, 68, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи із другорядної дороги на головну не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI I30», номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, який в подальшому у стані неконтрольованого руху здійснив зіткнення з перешкодою (парепетом), внаслідок чого транспортний засіб зазнав значних технічних пошкоджень.

24 березня 2015року постановою Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Станом на день ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 на день дорожньо транспортної пригоди була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2376086 з визначеним лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 50 000 грн, а також договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» № АП/0007737/1405/14 з визначеним лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 25 000 грн. Отже, загальний ліміт страхування за договорами якими ОСОБА_2 забезпечив свою відповідальність становить 75 000 грн.

23 лютого 2015року позивачка звернулася до ОСОБА_3 «СК «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування.

Розглянувши подану позивачкою заяву про виплату страхового відшкодування та документи необхідні для прийняття такого рішення, ОСОБА_3 «СК «Провідна» листом за вих. №17-10/9062 від 23 липня 2017року відмовили у виплаті страхового відшкодування, покликаючись на п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», тобто за подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення даного цивільного спору по суті, суд приходить до висновку, що відмова у виплаті страхового відшкодування не відповідає нормам Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач ОСОБА_3 «СК «Провідна» безпідставно та незаконно прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2015року, за клопотанням представника позивача, було призначено судову транспортно трасологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівського НДІ судових експертиз. На підставі даної ухвали, судовим експертом ОСОБА_7 проведено судову транспортно трасологічну експертизу та надано суду висновок №4263 від 17 березня 2016 року, яким встановлено, що:

- з технічної точки зору, пошкодження правої бокової частини облицювання переднього бампера автомобіля НОМЕР_3 та пошкодження лівої декоративної накладки переднього бампера автомобіля НОМЕР_5 повністю відповідають за локалізацією, розміром та механізмом утворення, повністю відповідають обставинам їх взаємного перехресного ковзного зіткнення в первинній фазі дорожньо транспортної пригоди, про що було повідомлено ОСОБА_3 «СК «Провідна» в заяві гр. ОСОБА_4 від 23 лютого 2015 року та в повідомленні ОСОБА_2 від 24 лютого 2015 року;

- відомості надані водіями учасниками дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо механізму і обставин розвитку зіткнення автомобілів «HYUNDAI I30», номерний знак НОМЕР_4 та «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_6 в частині особливостей контактної взаємодії між ними є технічно спроможним і такими що відповідають встановленому механізму контактування транспортних засобів в первинній фазі дорожньо транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 18 травня 2017року, за клопотанням представника ОСОБА_3 «СК «Провідна», було призначено судову транспортно трасологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського НДІ судових експертиз. На підставі даної ухвали судовими експертами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено судову транспортно трасологічну експертизу та надано суду висновок №10375/17-52 від 31 жовтня 2017 року, яким встановлено, що:

- пошкодження правої бокової частини автомобіля НОМЕР_3 та пошкодження лівої передньої частини автомобіля НОМЕР_5 повністю відповідають за локалізацією, розміром та механізмом утворення, обставинам їх взаємного зіткнення в процесі розвитку дорожньо транспортної пригоди;

- відомості надані водіями учасниками дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо механізму і обставин розвитку зіткнення автомобілів «HYUNDAI I30», номерний знак НОМЕР_4 та «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_6 в частині особливостей контактної взаємодії між ними можуть вважатися технічно спроможним і такими що відповідають встановленому механізму контактування транспортних засобів в первинній фазі дорожньо транспортної пригоди;

- права бічна частина переднього бамперу автомобіля «HYUNDAI I30», номерний знак НОМЕР_4 має пошкодження у вигляді поздовжньо орієнтованих подряпин, які могли бути залишені лівою кутовою накладкою переднього бампера автомобіля НОМЕР_5 в процесі їх контактування.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

У преамбулі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Стаття 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає мету здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , якою є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Отже, основним принципом та метою страхування цивільно-правової відповідальності є можливість належним чином забезпечити відшкодування заподіяної шкоди потерпілому, захистивши при цьому майнові інтереси страхувальника.

Згідно положень ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Частина 1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачений порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати.

Таким чином, відмова у виплаті страхового відшкодування з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», за подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку, не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить принципам і меті інституту обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, якими є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України та захисту майнових інтересів страхувальників.

Позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування ґрунтуються на приписах закону та є такими що підлягають до задоволення.

Підлягають до стягнення з ОСОБА_3 «СК «Провідна» пеня розрахована у відповідності до вимог підпункту 36.5. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за заявлений період 26 травня 2015 року по 22 квітня 2016 року у сумі 33 654 грн. 52 коп.

Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Не підлягають до задоволення заявлені позивачем 2 044 грн. 68 3% річних та 2 100 грн. інфляційних втрат за період з 26 травня 2015 року по 22 квітня 2016 року, у звязку із тим, що положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Суд приходить до переконання, що стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 30 430,38 грн. заподіяної майнової шкоди підлягає до задоволення частково у сумі 25430,38грн.

Враховуючи, що цивільно правова відповідальність відповідача на день дорожньо транспортної пригоди була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2376086 з визначеним лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 50 000 грн, а також договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №АП/0007737/1405/14 з визначеним лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 25000 грн, дана сума повністю не покриває заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 100 430 грн. 38 коп., суд приходить до висновку, що різницю яка становить 25430,38 грн. (100430,38 грн. 75000,00 грн) слід стягнути з ОСОБА_2

У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведену норму з відповідача ОСОБА_3 «СК «Провідна» на користь позивача підлягають до стягнення 1086,55грн. судових витрат, 2457,60грн. витрат за проведення судової транспортно трасологічної експертизи, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 254,30 грн. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 23, 77, 81, 82, 89, 110, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1194 ЦК України, нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», місце знаходження: 01032, м. Київ, бульвар Т.Шевченка,37/122 на користь ОСОБА_1,79044, м. Львів, вул. Ген. Чупринки,63/2 75 000 (сімдесят пять тисяч) гривень страхового відшкодування, 33654 (тридцять три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 52 (пятдесят дві) коп. пені, 1086 (тисячу вісімдесят шість) гривень 55 (пятдесят пять) коп. судового збору, 2457 (дві тисячі чотириста пятдесят сім) гривень 60(шістдесят) коп. витрат за проведення судової транспортно трасологічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2,79019, м. Львів, вул. Б.Хмельницького,73/5 на користь ОСОБА_1, 79044, м. Львів, вул. Ген. Чупринки,63/2 25430 (двадцять пять тисяч чотириста тридцять) гривень 38 (тридцять вісім) коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 254 (двісті пятдесят чотири) гривні 30 (тридцять) коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_10