Справа № 627/951/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Цукровик - Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (законний представник - ОСОБА_3) про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Цукровик - Агро» про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позову вказала, що вона являється рідною донькою ОСОБА_4, який згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №617051 являється власником земельної ділянки площею 5,3314 га, яка розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

03 вересня 2012 року ОСОБА_4 уклав договір оренди землі з відповідачем строком на десять років.

22.06.2015 року ОСОБА_4 помер та позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 2016 року успадкувала ? частку земельної ділянки площею 5,3314 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №617051.

Позивач успадкувавши частину земельної ділянки, яка перебуває в оренді у ПП «Цукровик - Агро» звернулася до суду з позовом, оскільки вважає, що відповідач не в повному обсязі та не своєчасно сплачував та сплачує орендну плату, не переглядає розмір орендної плати, не має проекту землеустрою, що забезпечує еколого економічне обгрунтування сівозмін, що є істотним порушенням договору, а тому прохала достроково розірвати вказаний договір оренди землі.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та прохала відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в запереченні на позовну заяву.

Законний представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про слухання справи у їх відсутність та проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала, так як вони порушують права її сина.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №617051 ОСОБА_4 являвся власником земельної ділянки площею 5,3314 га, яка розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області та має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

03 вересня 2012 року ОСОБА_4 та приватне підприємство « Цукровик - Агро» уклали договір оренди землі на 10 років, згідно якого ОСОБА_4 передав в строкове платне користування вище вказану земельну ділянку ПП « Цукровик - Агро». Вказаний договір зареєстрований у Відділі Держкомзему в Краснокутському районі 19.11.2012 року за №01410.

21 листопада 2012 року актом прийому - передачі обєкта оренди за договором оренди від 03.09.2012 року, земельна ділянка передана відповідачу.

22 червня 2015 року ОСОБА_4 помер та як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 2016 року спадкоємцями майна (земельної ділянки площею 5,3314 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №617051) в ? частці є його неповнолітня донька ОСОБА_1 та в ? частці його малолітній син ОСОБА_2.

Відповідно до п.п.12.5 п.12 договору оренди землі від 03.09.2012 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема: ч.3 та ч.4 статті встановлює, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. За вимогою однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішення суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обов'язки орендаря визначені у ст. 25 Закону України «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Відповідно до ст.ст. 21,22 Закону України « Про оренду землі» (чинних на час виникнення правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить

орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Як вбачається з п.п.4.1-4.3, п.п.4.5 п.4 спірного договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 4 000 грн. 00 коп. в рік, у тому числі: в грошовій, натуральній та відробітковій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата сплачується до 30 листопада поточного року. Розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з пояснень представника відповідача ПП «Цукровик - Агро» виплачувало належним чином орендну плату ОСОБА_1, а саме своєчасно, в установленому порядку та з урахуванням нормативно грошової оцінки землі, про що свідчать відомості на виплату грошей та продукції за 2016 рік. Окрім цього, як вбачається з вищевказаних відомостей орендна плата за 2016 рік отримана позивачем у серпні та грудні 2016 року.

Згідно з п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Таким чином позивач не довела систематичний характер несплати орендної плати, що відповідно до ст. 141 Земельного Кодексу, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, про що свідчить правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Відповідно до п.п.9.1.1 п.9.1 договору оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, а тому твердження позивача, що порушення відповідачем встановленого законом обовязку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору не відповідає дійсності, оскільки умови спірного договору оренди не містять обовязку орендаря щодо розробки проекту землеустрою та ст. 15 Закону України «Про оренду землі», яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, такої істотної умови як розробка проекту землеустрою не передбачає.

Окрім цього, доводи позивача щодо невиконання орендарем вимог закону в частині не виготовлення та не розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки жодних доказів, які б свідчили про порушення прав позивача, у зв'язку із цим, суду не надано. Також позивачем не надано доказів про зниження та втрату родючості, погіршення корисних властивостей земельної ділянки, належної позивачу.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п.п. 12.3 п.12 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З урахуванням ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України (чинних на час звернення до суду з позовом) правом на зверненням до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд у таких справах повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності ст. 81 ЦПК України позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а саме, що ПП «Цукровик - Агро» порушені умови ст.15 Закону України «Про оренду землі» стосовно орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її невиплату. Орендна плата за договором сплачувалася орендарю повністю із цього приводу спору не виникало. Крім того, не надані докази того, що відповідачем порушені вимоги договору щодо раціонального та цільового використання земельної ділянки, не доведено наявність обмежень орендованої земельної ділянки чи порушення відповідачем порядку сівозмін, таких вимог з боку орендодавця стосовно недотримання вимог земельного законодавства не заявлялося, сторони узгодили, що земельна ділянка передається в оренду без розроблення проекту її відведення, а тому суд вважає, що відсутність у спірному договорі оренди умов про порядок сівозмін - не порушило прав орендодавця та не позбавило його того, на що він розраховував при укладенні договору.

Також під час судового розгляду справи встановлено, що окрім позивача спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки, яка перебуває в оренді у відповідача, є малолітній ОСОБА_2, а тому в разі розірвання договору оренди землі будуть порушені його законні права, в звязку з чим законний представник ОСОБА_2 й заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 31, 32 Закону України « Про оренду землі», ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Цукровик - Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (законний представник - ОСОБА_3) про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Приватне підприємство «Цукровик - Агро» (місцезнаходження: вул. Кооперативна № 14, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області, ).

Суддя: ОСОБА_5