АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач у суді апеляційної інстанції -
№ 22-ц/796/2713/2018 Борисова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року місто Київ

справа № 755/11743/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЛеончукІрина Аркадіївна про визнання договору дарування удаваним та переведення прав і обов'язків покупця,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

визнати договір дарування укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 19/100 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений 16 січня 2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А., реєстраційний номер 77 удаваним, із застосуванням до договору дарування правил, що регулюють договір купівлі-продажу, який ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно мали на увазі;

перевести на позивача права та обов'язки покупця за фактично укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу 19/100 частин квартири АДРЕСА_1;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 визначену сторонами у п.2 спірного договору вартість 19/100 частин квартири АДРЕСА_1, перерахувавши із депозитного розрахункового рахунку Дніпровського районного суду міста Києва грошову суму у розмірі 7700 грн., які ним були внесені.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2залишено без розгляду з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, помилкових висновків суддів, які не відповідають обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що спочатку усною заявою, висловленою у судовому засіданні, а потім письмовою заявою він просив суд залишити без розгляду позовні вимоги лише стосовно відповідача-3 ОСОБА_5, щоб уникнути у подальшому нею витрат під час розгляду даної справи та стягнення у зв'язку з цим з позивача збитків.

Вказував, що передумовою подання ним до суду заяви про залишення без розгляду вимог до неналежного відповідача ОСОБА_5 стало: незаконна відмова суддею Астаховою О.О. в задоволенні його клопотання щодо заміни первісного неналежного співвідповідача ОСОБА_5 на належного співвідповідача ОСОБА_6; незаконна відмова суддею Астаховою О.О. у залученні ОСОБА_5 у якості третьої особи; некомпетентні й упередженні «роз'яснення» суддею Астаховою О.О. про те, що нібито суд може перевести ОСОБА_5 із статусу відповідачів у статус третьої особи лише якщо позивач відмовиться від позову в частині вимог до відповідача-3 ОСОБА_5 або шляхом подання заяви про закриття провадження у справі.

Зазначав, що суддя невірно сприйняла його заяву про залишення позовних вимог без розгляду, нібито не почувши та не розуміючи, що він вирішив залишити позовні вимоги без розгляду конкретно до відповідача-3 ОСОБА_5

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Позивач, відповідачі та треті особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у судовому засіданні подав заяву про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 55 Конституції України визначено право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із журналу судового засідання від 29 січня 2018року у судовому засіданні позивачем було подано заяву про залишення позову без розгляду (а.с.113).

Зі змісту заяви позивача ОСОБА_2 вбачається, що останній узв'язку з упередженістю головуючого судді Астахової О.О., яка відмовила позивачу у абсолютному праві позивача на заміну відповідача ОСОБА_5 на іншого співвідповідача, стосовно чого позивачем подано клопотання від 29січня 2018 року, внаслідок чого позивач не бажає отримати заяву від відповідача ОСОБА_5 щодо відшкодування збитків з позивача за необгрунтовані позовні вимогипозивача доОСОБА_5, тому позивач не бачить іншого виходу, як залишити позовну заяву без розгляду для усунення від розгляду справи упереджений та некомпетентний суд та для забезпечення позивачу можливості реалізувати своє право визначитися хто саме є відповідачем по справі, а тому просив залишити позовну заяву по справі №755/11743/17 без розгляду (а.с.107).

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 подав заяву про залишення позовної заяви по справі №755/11743/17 без розгляду, так як за змістом ст.13 ЦПК України позивач має право розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду, оскільки для цього існували визначені п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України правові підстави.

З звукозапису судового засідання від 29 січня 2018 року також вбачається, що позивач подав та оголосив заяву про залишення саме позовної заяви без розгляду.

При цьому, судом ставилася на обговорення заява позивача про залишення саме позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, щопередумовою для залишення позовної заяви без розгляду були відмови суду у задоволенні його клопотань про заміну відповідача ОСОБА_5, однак матеріали справи не містять заяв чи клопотань позивача ОСОБА_2про залишення позову без розгляду в частині саме до відповідача ОСОБА_5

За таких обставин, подання позивачем відповідної заяви про залишення позову без розгляду є для суду безумовною підставою для застосування положень п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, а тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: