Справа №409/2735/17
Пров.№2/409/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Г.Третяка

при секретарі: Т.С.Гойдіної

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період його навчання, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період його навчання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.02.2016 року він досяг повноліття та продовжує навчатися у вищому навчальному закладі - Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені ОСОБА_3. Термін навчання з 01.09.2017 року по 03.06.2020 року. Він проживає разом з матір"ю - ОСОБА_4, окремо від відповідача, його батька - ОСОБА_2. Батько допомоги не надає, хоча є працездатним та здоровим, має власний будинок, веде домашнє господарство. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, на період навчання, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 - ох річного віку.

Позивач у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що його син не надав жодних доказів, що він потребує матеріальної допомоги на навчання. Також зазначив, що він не може надавати матеріальну допомогу синові, так як він уклав новий шлюб із ОСОБА_5 та має спільну з нею дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення у 2009 році підприємницької діяльності і до теперішнього часу він ніде не прцює. Основним доходом сім"ї є заробітна плата його теперішньої дружини, тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками останнього є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.5). ОСОБА_1 навчається в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені ОСОБА_3. Термін навчання з 01.09.2017 року по 03.06.2020 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розлучилися 09 серпня 2002 року (а.с.7). Згідно довідки, виданої 06.02.2018 року Білокуракинською селищною радою Луганської області, ОСОБА_2 мешкає за адресою: вул.Коцюбинського,27 смт.Білокуракине Луганської області разом із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25). Згідно довідки, виданої 06.02.2018 року Білокуракинською селищною радою Луганської області, ОСОБА_2 ніде не працює з 25.06.2004 року, згідно запису в трудовій книжці (а.с.26). ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а.с.27) та від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28). Згідно витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність 25.05.2009 року (а.с.29-30).

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, суд при вирішенні справи щодо стягнення аліментів, в тому числі і на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання, враховує, зокрема, можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу на їх утримання.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що відповідач позбавлений фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки на утриманні відповідача знаходиться малолітній син. Відповідач ніде не працює, припинив підприємницьку діяльність у 2009 році, єдиним доходом родини є заробітна плата дружини відповідача.

За викладених обставин та з огляду на те, що у судовому засіданні не доведено можливість відповідачем сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 18, 19, 23, 76-81, 95, 141 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, відмовити за необгрунтованістю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його отримання сторонами, шляхом подачі апеляційної скарги через Білокуракинський районний суд Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_9