ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/72/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Дорощук О.М.

з участю: заявника та представника виконавчої служби

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/19509/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року в складі судді Салоїд Н.М. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

18 травня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в обґрунтування якої зазначав, що постановою від 03 квітня 2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у вигляді його пенсії та заробітної плати. Вважає звернення стягнення на його пенсію та заробітну плату неправомірним та таким, що порушує його права та свободи. Просив суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову від 03 квітня 2018 року винесену державним виконавцем Першого ВДВС м. Хмельницький Жиловським Т.Я.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Вважає ухвалу незаконною через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника. Крім того посилається на Закон України «Про виконавче провадження» та стверджує, що стягнення не може бути звернуто на: пенсію, заробітну плату, одноразову допомогу у зв'язку із народженням дитини, допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, а також на іншу допомогу на дітей передбачену законом. Такі стягнення є незаконними та аморальними.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 20 лютого 2008 року було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 121098,90 доларів США строком на 25 років зі сплатою відсотків за користування кредитом.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між сторонами 20 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передав в іпотеку банку, належний йому на праві власності, житловий будинок № 17 по вул. П'ятисотниць в м. Хмельницькому та земельну ділянку за даною адресою.

В зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 121 511 доларів США, що еквівалентно по курсу Національному банку України 2 629 498 грн. 04 коп. та судовий збір в сумі 40062 грн. 18 коп.

За виконавчим листом № 686/19509/15, виданим Хмельницьким міськрайонним судом на виконання даного судового рішення, державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького було відкрито виконавче провадження ВП № 52544699 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 121 511 доларів США, що еквівалентно по курсу Національному банку України 2 629 498 грн. 04 коп. та судового збору в сумі 40062 грн. 18 коп.

Боржник ОСОБА_4 за повідомлення Пенсійного фонду України перебуває у трудових відносинах із ТОВ «Щьолково Агрохім Україна» та зареєстрований як отримувач пенсії у зв'язку з втратою годувальника на трьох неповнолітніх утриманців.

В силу норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на даний час неможливо звернути стягнення на нерухоме майно боржника - житловий будинок № 17 по вул. П'ятисотниць в м. Хмельницькому та земельну ділянку за даною адресою.

Інше нерухоме чи рухоме майно на яке можливо звернути стягнення в боржника відсутнє.

Сам боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує.

В зв'язку з цим 3 квітня 2018 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у вигляді заробітну плату та пенсію.

2 липня 2018 року під час розгляду справи в суді першої інстанції постановою начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького постанова головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького від 3 квітня 2018 року в частині звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у вигляді пенсії скасована як така, що суперечить ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ст.. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Згідно ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Отже за таких обставин справи та в силу закону на час виконання рішення суду державний виконавець не може звернути стягнення на нерухоме майно боржника, яке виступає як забезпечення зобов'язань боржника за споживчим кредитом, наданим йому банком в іноземній валюті, таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, його дітей і у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме майно, також у боржника відсутні кошти на рахунках та рухоме майно для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

З врахуванням цих обставин в розумінні вимог ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що державний виконавець правомірно звернув стягнення на заробітну плату боржника, оскільки в боржника відсутні кошти на рахунках у банках, на даний на його майно неможливо звернути стягнення в силу вимог закону, сам боржник добровільно рішення суду взагалі не виконує та в інший спосіб виконати рішення суду неможливо. В свою чергу невиконання рішення суду тягне за собою порушення прав кредитора на справедливий суд.

Доводи апеляційної скарги з посилання на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» про неможливість примусового стягнення на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, в зв'язку з чим не вирішувалось питання про відсутність чи недостатність майна боржника для покриття боргу, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на заробітну плату слід відхилити. Такі доводи апелянта спростовуються наведеними обставинами справи, а також тією обставиною, що в силу закону на даний час неможливо звернути стягнення не предмет іпотеки та відсутні інші способи виконання рішення суду, передбачені чинним законодавством.

Що стосується тверджень апелянта про незаконне звернення стягнення на пенсію, яку він отримує у зв'язку з втратою годувальника на трьох неповнолітніх утриманців, то дані твердження не можуть бути взяті до уваги, оскільки 2 липня 2018 року постановою начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького від 3 квітня 2018 року в частині звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у вигляді пенсії було скасовано як таку, що суперечить ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», відсутній предмет оскарження та поновлено права заявника.

Ухвала суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 3 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох