АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/54/18 Справа № 201/976/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Баранніка О.П., Посунся Н.Є.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 січня 2016 року ПАТ «Енергобанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 березня 2012 року між ним та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №15-000372-01/1 до Договору №15-000372-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_1 від 26 березня 2012 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт». Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредитні грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії по картрахунку з лімітом 100000,00 грн. на строк з 26 березня 2012 року по 26 березня 2013 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 28,00 % річних на споживчі цілі. В порушення вимог кредитного договору відповідач не сплачує заборгованості за кредитною лінією та відсотки за користування нею. Станом на 18 січня 2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 284408,70 грн., а саме: 100000,00 грн. - тіло кредиту, 87705,93 грн. - заборгованість за відсотками; 55992,87 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 40709,90 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 284408,70 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за Додатковою угодою №15-000372-01/1 від 26 березня 2012 до Договору №15-000372-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_1 від 26 березня 2012 року у розмірі 284407,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 100000,00 грн., заборгованість за відсотками - 87705,93 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 55992,87 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 40709,90 грн.; стягнуто також зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» судовий збір у розмірі 4266,13 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується поштовими повідомленнями про вручення 15.01.2018 року судових повісток позивачу та представнику відповідача ОСОБА_3, які долучені до матеріалів справи. Від позивача надійшла заява про слухання справи без представника банку, відповідач та його представник про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 26 березня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №15-000372-01/1 до Договору №15-000372-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_1 від 26 березня 2012 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт», за умовами якого банк надав відповідачу кредитні грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії по картрахунку з лімітом 100000,00 грн. на строк з 26 березня 2012 року по 26 березня 2013 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 28,00 % річних на споживчі цілі (а.с. 5-6 т.1 - копія, а.с. 76 т. 2 - оригінал договору).

За змістом пункту 14 вказаної вище додаткової угоди, за порушення строків погашення заборгованості за овердрафтом та/або строків сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісій банк має право нараховувати власнику рахунку неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 2 цієї додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році.

Додатком до додаткової угоди №15-000372-01/1 до Договору №15-000372-01 від 26 березня 2012 року сторонами погоджено «Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки за програмою «VIP Овердрафт», який підписано обома сторонами договору (а.с. 7 т.1).

При укладенні вказаної вище додаткової угоди із відповідачем також погоджено вартість послуг банку щодо відкриття та обслуговування банківського картрахунку, затверджених Рішенням тарифного комітету №31 від 27.02.2012 року, які також підписані особисто відповідачем (а.с. 8 т.1).

Також встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором від 26 березня 2012 року не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 18 січня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 284408,70 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 100000,00 грн., заборгованість за відсотками - 87705,93 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 55992,87 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 40709,90 грн. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, наданим ПАТ «Енергобанк», а також випискою з особового рахунку(а. с. 26-31 т.1, 119-240 т.2).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року за клопотанням представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с. 92-93 т.2).

Висновком експерта №3063-17 від 07.11.2017 року за результатами проведення вказаної вище експертизи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Власник рахунку» додаткової угоди №15-000372-01/1 від 26.03.2012 року до договору №15-000372-01 про обслуговування карткового рахунку НОМЕР_1 від 23 березня 2012 року про відкриття овердрафту, укладеної між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2, - виконаний самим ОСОБА_2 (а.с. 3-8 т.3).

Відповідно до листа Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №3063-17 від 27.11.2017 року у приміщенні вказаного інституту 16.11.2017 року виникла пожежа, у результаті чого було частково пошкоджено матеріали даної цивільної справи №201/976/16-ц, що підтверджується також копією акту про пожежу від 16.11.2017 року (а.с. 1, 2 т.3).

Колегія звертає увагу, що експертиза була проведена 07.11.2017 року за непошкодженими документами, а матеріали справи готувались до відправки на адресу суду та зберігались в приміщенні, де виникла пожежа, що також підтверджується листом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №3063-17 від 27.11.2017 року (а.с. 1 т.3).

Таким чином, колегія вважає за можливе прийняти до уваги вказаний вище висновок експерта №3063-17 від 27.11.2017 року за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи, враховуючи, що експерту для її проведення було надано оригінал досліджуваного документу (а.с. 76 т. 2), оригінали документів з вільними зразками почерку та підпису ОСОБА_2 (а.с. 44-48, 80-86 т.2), а також експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_2, які були здійснені та відібрані в апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.05.2017 року (а.с. 49-63 т.2).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» за Додатковою угодою №15-000372-01/1 від 26 березня 2012 до Договору №15-000372-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_1 від 26 березня 2012 року, станом на 18 січня 2016 року, заборгованості за кредитом в сумі 100000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 87705,93 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 55992,87 грн. та пені за прострочення сплати процентів - 40709,90 грн., а всього 284407,70 грн.

Розмір зазначеної вище заборгованості підтверджується представленим банком розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем, а також випискою з особового рахунку ОСОБА_2 (а. с. 26-31 т.1, 119-240 т.2).

Доводи апелянта про те, що відповідач не укладав з позивачем Додаткової угоди №15-000372-01/1 від 26 березня 2012 до Договору №15-000372-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_1 від 26 березня 2012 року та не підписував його, - є безпідставними і спростовуються наведеним вище висновком судової почеркознавчої експертизи (а.с. 3-8 т.3).

Колегія також звертає увагу, що кредитний ліміт (кредитні кошти) на картковий рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1 в розмірі 100000,00 грн. на строк по 26 березня 2013 року надано останньому саме за умовами додаткової угоди №15-000372-01/1 від 26 березня 2012, якою було погоджено всі істотні умови кредитного договору (предмет, строк повернення та його ціна (розмір процентів)). Також вказаною додатковою угодою погоджена відповідальність позичальника згідно пункту 14 за порушення строків погашення заборгованості,.на підставі якої банком нарахована пеня.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи договору №15-000372-01 від 26 березня 2012 року, яким лише погоджено відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_1, не спростовує факту наявність між сторонами кредитних правовідносин та наявність боргу ОСОБА_2 перед ПАТ «Енергобанк» у встановленому вище розмірі.

Разом з цим, доказів визнання у встановлено законом порядку недійсним основного договору чи додаткової угоди, що вказані вище, відповідачем не надано.

Колегія також зауважує, що відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що в суді першої чи другої інстанцій заява про застосування позовної давності ні в письмовій, ні в усній формі не надавалась, тому питання щодо застосування позовної давності судом не вирішується.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи процесуального права, що призвели до неправомірного вирішення справи по суті, а зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правильне застосування місцевим судом положень статті 88 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2107 року, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді