Справа № 760/4508/18
Провадження №2-з/760/52/18
У Х В А Л А

19 лютого 2018 року у м. Києві суддя Солом?янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_2 про накладення арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про накладення арешту, в якій позивач просить:

накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У порушення вимог ст. 151 ЦПК України позивачем не зазначено відомості, потрібні для забезпечення позову (не конкретизовано майно, арешт на яке він просить накласти, не зазначено інформацію, необхідну для належної ідентифікації майна, без якої забезпечення позову є неможливим), до заяви про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів про належність майна, на яке позивач просить накласти арешт, відповідачу на час звернення з заявою до суду, не викладено обґрунтування необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову як арешт майна.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про накладення арешту - повернути заявникові.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Кізюн