Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 Справа №607/7800/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/7800/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться по вулиці Б. Хмельницького, 52 у селі Лучка Тернопільського району, загальною площею 71,1 кв.м., в тому числі житловою площею 29,4 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 13 лютого 1994 року та батька ОСОБА_4, який помер 31 березня 1996 року. Обґрунтовує позов тим, що зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належав на праві власності колгоспному двору у складі трьох членів: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 Після смерті її матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцями за законом, позивач та її батько (ОСОБА_3І.) спадщину прийняли, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Після смерті її батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, а саме ? частину вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак у видачі їй свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно.

В подальшому позивач ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просила визнати право власності на 2/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Б. Хмельницького, 52 у селі Лучка Тернопільського району, в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 13 лютого 1994 року та батька ОСОБА_4, який помер 31 березня 1996 року.

Відзиву на позов та будь-яких заперечень по суті спору від відповідача не надходило.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу в її відсутності.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як убачається з довідки виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району від 12 травня 2017 року №407, по вул. Б. Хмельницького, 52 в с. Лучка Тернопільського району станом на 01 липня 1990 року числиться колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1

13 лютого 1994 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №251056, актовий запис №1 Миролюбівської сільської ради Тернопільського району.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Тобто, до тих правовідносин, які виникли до прийняття чинного Цивільного кодексу України застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як убачається з довідки виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району від 12 травня 2017 року №406, на час смерті ОСОБА_3, яка померла 13 лютого 1994 року, у будинку по вул. Б. Хмельницького, 52 в с. Лучка Тернопільського району, були зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Жодних доказів на спростування зазначених обставин судом не здобуто.

31 березня 1996 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №037056, актовий запис №7 Миролюбівської сільської ради Тернопільського району.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради ОСОБА_6 08 лютого 1996 року, номер у реєстрі 16, згідно з яким ОСОБА_4 заповів належне йому майно ОСОБА_1

Як убачається з довідки виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району від 12 травня 2017 року №408, на час смерті ОСОБА_4, який помер 31 березня 1996 року, у будинку по вул. Б. Хмельницького, 52 в с. Лучка Тернопільського району, були зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_1

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Жодних доказів на спростування зазначених обставин судом не здобуто.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 07 червня 2017 року №1382/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, та у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3І, у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавців на належну їм частку у праві власності на вказаний житловий будинок.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку.

Вирішуючи питання про те, чи дійсно ОСОБА_3, ОСОБА_4 за життя належало 2/3 частини спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів.

Як убачається з довідки виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району від 12 травня 2017 року №407, по вул. Б. Хмельницького, 52 в с. Лучка Тернопільського району станом на 01 липня 1990 року числиться колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Як слідує з інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №513 від 25 травня 2017 року, станом на 25 травня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння №52 по вул. Б. Хмельницького у с. Лучка рахується за: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом установлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями по вулиці Б. Хмельницького, 52 у с. Лучка Тернопільського району належав колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за життя належало по 1/3 його частині.

Після смерті ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_4 успадкував 1/6 частку вказаного житлового будинку, що підтверджується матеріалами справи.

Тобто на момент смерті ОСОБА_4 належала 1/3 частина будинку по вул. Б. Хмельницького, 52 у с. Лучка Тернопільського району як члену колгоспного двору, та 1/6 його частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Крім цього, 1/6 частину житлового будинку, яка належала ОСОБА_3, успадкувала позивач ОСОБА_1, фактично вступивши після смерті ОСОБА_3 в управління та володіння спадковим майном.

Відповідач права позивача на спірне майно не оспорює.

Однак, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 на належні їм частки у праві власності на вказаний житловий будинок, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання нею у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Б. Хмельницького, 52 у селі Лучка Тернопільського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, та в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (47732, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Лучка, вул. Хмельницького, 52, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (47732, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Лучка, вул. Надрічна, 32, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку загальною площею 71,1 кв.м., в тому числі житловою площею 29,4 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами № 52 по вулиці Лесі Українки в селі Лучка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 16 лютого 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_8