Справа № 733/1397/17 Провадження № 22-ц/795/52/2018 Головуючий у I інстанції - Овчарик В. М. Доповідач - Кузюра Л. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач; особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2;

оскаржується заочне рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; прізвище судді: Овчарик В.М.; місце ухвалення рішення: м. Ічня; дата складення повного тексту заочного рішення: 11 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.02.2010 року в сумі 97986,19 грн, яка складається з: 9821,66 грн заборгованості за кредитом; 79754,85 грн заборгованості за процентами за користування кредитом; 3267,48 грн заборгованості за пенею та комісією; а також штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн (фіксована частина) та 4642,20 грн (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24.02.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, проте ОСОБА_2 не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображені у розрахунку заборгованості за договором. Неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору призвело до виникнення станом на 31.07.2017 року вказаної вище заборгованості.

Заочним рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 лютого 2010 року в сумі 97986,19 грн, з яких: 9821,66 грн - заборгованість за кредитом, 79754,85 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3267,48 - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 4642,20 грн - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1600,00 грн судових витрат.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» в стягненні заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, заборгованості штрафу, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

За доводами апеляційної скарги, заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 79754,85 грн, яку просить стягнути банк, є надуманою, оскільки за розрахунком ОСОБА_2 така заборгованість приблизно становить 8922,20 грн. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що 24 лютого 2010 року отримав кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк», але з вересня 2014 перестав сплачувати кошти за кредитом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Рожка С.М., відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 24.02.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладеного кредитний договір шляхом підписання сторонами анкети-заяви, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1500 грн зі сплатою базової процентної ставки по кредиту в сумі 2,5% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія - 0% (а.с.8 т.1).

ОСОБА_2 підтвердив підписом у анкеті-заяві ту обставину, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг.

Також відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.9 т.1).

Відповідачем ОСОБА_2 була отримана 24.02.2010 кредитна картка НОМЕР_1 зі строком дії - 01.2014 року, що підтверджується витягом з програмного комплексу банку про видачу карти, зокрема, скріншотами (фото) екрану ПК з відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» з фотокарткою ОСОБА_2 з отриманою картою 24.02.2010 (а.с.112,113 т.3).

Таким чином, позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу картку з установленим лімітом кредитної лінії.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.4-7 т.1), розмір заборгованості станом на 31.07.2017 становить 97986,19 грн і складається із: 9821,66 грн - заборгованість за кредитом; 79754,85 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3267,48 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 4642,20 грн - штраф (процентна складова).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про законність, обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі відповідно до ст. 526, 527, 530, 599, 625, 1050, 1054 ЦК України, умов кредитного договору №б/н від 24 лютого 2010 року та Умов і правил надання банківських послуг.

З наведеним висновком частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт отримання від ПАТ КБ „ПриватБанк" грошових коштів ОСОБА_2 не заперечує.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, останній платіж на погашення процентів було здійснено відповідачем 23.08.2014 в сумі 252,88 грн (а.с.4-7 т.1).

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь банку у відповідності з умовами договору заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 79754,85 грн.

Твердження ОСОБА_2 про те, що заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 79754,85 грн, яку просив стягнути банк, є визначеною невірно, оскільки за його розрахунком така заборгованість приблизно становить 8922,20 грн, не ґрунтуються на доказах, добутих під час розгляду справи.

Поданий позивачем розрахунок ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не спростував.

Водночас, 28 листопада 2017 року в судовому засіданні останньому було роз'яснено положення ст. 4, 10 ЦПК України про право відповідача заявити клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року за клопотанням ОСОБА_2 було призначено судово-економічну експертизу, але відповідач не вчинив дій щодо оплати вартості судово-економічної експертизи у зв'язку з чим матеріали справи повернулися з експертної установи без проведення експертизи.

В той же час, апеляційний суд не може погодитись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією, а також штрафу.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

За таких обставин, заочне рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 3267,48 грн заборгованості за пенею та комісією, а також штрафу в сумі 5142,20 грн (500 + 4642,20) належить скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог у цій частині.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, виходячи з обставин, зазначених у постанові вище.

Інші доводи апеляційної скарги не стосуються суті спору, тому апеляційний суд не бере їх до уваги.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 376, 315, 382, 384,389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Заочне рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року скасувати в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 3267,48 грн заборгованості за пенею та комісією, а також штрафу в сумі 5142,20 грн (500 + 4642,20).

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 3267,48 грн заборгованості за пенею та комісією, а також штрафу в сумі 5142,20 грн (500 + 4642,20) - відмовити.

В іншій частині заочне рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: