Справа №: 343/2250/17
Провадження №: 2/0343/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянув у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в загальному позовному провадженні цивільну справу № 343/2250/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

з участю сторін: представника позивачки - адвоката ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивачки та заперечень відповідача:

Позивачка звернулася з позовом до ОСОБА_2, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2013 року на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно на 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з часу набрання рішенням законної сили і проводити до повноліття дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду від 27 червня 2013 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 400,00 гривень щомісяця на кожну дитину. На даний час неповнолітні діти потребують значно більших коштів на їх утримання, так як збільшуються потреби в навчанні, розвитку. Крім того, з 08.07.2017 р. зріс мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки на даний час вона не може самостійно повністю забезпечувати потреби дітей, тому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів.

Відповідач позовних вимог не визнав, заперечив проти задоволення позову, мотивуючи, що він працевлаштований, однак отримує незначні доходи. У нього є ще двоє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яких він також зобовязаний утримувати. Коштів не вистачає, щоб утримати всіх дітей і для власних потреб, а тому аліменти у більшому розмірі він не матиме можливості сплачувати.

Заяви та клопотання учасників справи:

В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_3 подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а також судові витрати та витрати на надання правової допомоги (а.с. 49). Враховуючи ту обставину, що у ОСОБА_2 на утриманні є ще двоє малолітніх дітей, позивачка згідна на стягнення аліментів у мінімальному розмірі, встановленому законодавством. Він, як представник позивачки, вживав заходів для вирішення даного спору, спілкувався з відповідачем, який погоджувався сплачувати аліменти у розмірі 1100,00 грн. на двох дітей, що є менше 50% прожиткового мінумуму дитини та не забезпечить навіть самих мінімальних потреб їхніх сина та дочки.

Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги не визнав, погоджувався на стягнення аліментів у розмірі 1100,00 грн. на обох дітей. Також відповідач заперечив проти стягнення з нього будь-яких судових витрат.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії І-НМ № 006964 від 28 березня 2005 року та серії І-НМ № 069362 від 18 травня 2007 року, копії яких позивачкою долучено до матеріалів справи (а.с. 4, 6).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2013 року ухвалено зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3). На час винесення даного рішення, як вбачається з його змісту, ОСОБА_2 не працював та не мав стабільного доходу. Крім того, він одружився та став батьком ще однієї дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 Суд враховував ці обставини при визначенні розміру аліментів, які повинен сплачувати відповідач.

Згідно запису № 17 від 30.03.2017 р. на аркушах 12 13 трудової книжки АХ № 929071, яка належить ОСОБА_2 та копія якої долучена останнім до матеріалів справи, відповідач на підставі наказу № 33 від 29.03.2017 р. прийнятий до ФОП ОСОБА_8 на роботу оператором лінії у виробництві харчових продуктів (а.с. 44 47).

Таким чином на даний час відповідач працевлаштований та має постійний дохід.

Відповідно до довідки про доходи № 17 від 09.02.2017 р., виданої ФОП ОСОБА_9, ОСОБА_2 працює оператором лінії, загальна сума його доходу за період з серпня 2017 року по січень 2018 року складає 27435,35 грн. (а.с. 33).

Про те, що ОСОБА_2 є також батьком малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, свідчать свідоцтва про їх народження серії І-НМ № 224608 від 12.12.2012 р. та № 238508 від 30.07.2013 р. (а.с. 35 36).

Таким чином судом встановлено, що предметом оскарження є розмір аліментів, які повинен сплачувати батько на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5. На даний час аліменти стягнуті у розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Оцінка суду:

Вислухавши аргументи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз'яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року.

З матеріалів справи вбачається та визнається сторонами, що з часу ухвалення рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.06.2013 р. матеріальне становище відповідача змінилося. На даний час ОСОБА_2 працевлаштований та отримує постійний дохід. Також сторони визнали та не заперечили той факт, що у ОСОБА_2 з часу винесення вказаного рішення народилася дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Дані аргументи сторін беруться до уваги судом, як такі, що підтверджують наявність зміни матеріального та сімейного стану відповідача.

Крім того, судом береться до уваги обґрунтовані твердження сторони позивачки про те, що згідно чинного законодавства України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який прийнятий 17.05.2017 р. та набрав чинності 08.07.2017 р., до Сімейного кодексу України внесено зміни, зокрема щодо обовязку батьків утримувати дитину та його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, викладеній у редакції з урахуванням змін від 17.05.2017 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, при вирішенні даного спору суд враховує зміни в матеріальному та сімейному стані відповідача, які полягають у тому, що ОСОБА_2 з березня 2017 року працює, має постійний дохід, а також, що у нього народилася ще одна дитина, бере до уваги розмір його доходу та кількість утриманців. Одночасно судом враховуються зміни в сімейному законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на утримання дитини.

А тому, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний та зобовязаний нести витрати на утримання спільних з позивачкою неповнолітніх дітей у мінімальному розмірі, визначеному законодавством, з чим погодилася і позивачка ОСОБА_1 Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, визначивши юридичну природу правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані, підставні та підлягають до задоволення.

При вирішенні питання судових витрат суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України та враховує, що позивачка сплатила судовий збір у розмірі 640,00 грн., шо підтверджується заявою на переказ готівки № 305 від 22.01.2018 р. (а.с. 20), та 1500,00 грн. за професійну правничу допомогу згідно квитанції адвоката ОСОБА_3 (а.с. 40). Відповідно до акту - розрахунку виконаних робіт та суми гонорару за виконані роботи по наданню правничої допомоги вартість виконаних робіт становить 3352,70 грн. (а.с. 48), однак на стягнені вказаної суми сторона позивачки не наполягає. Тому стягненню з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 підлягають понесені судові витрати в розмірі 2140,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 8, 182, 184, 192 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зменшені позовні вимоги задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми по 400,00 (чотириста) гривень на кожну дитину на аліменти у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання даним рішенням законної сили і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору та 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1, жителька с. Оболоня, вул. Підзапуст, 39 Долинського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний зміст рішення складено 28 березня 2018 року.

Суддя: