Справа № 450/758/18 Провадження № 2/450/1068/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа без самостійних вимог- Лойко ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач 15.03.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 696, з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. проф. Лоби М.М. в с. Шоломинь Пустомитівського району Львівської області, та грошові вклади на рахунках №079000032 (КВ 1583) та №1200 (КВ 164), розміщених в ощадній касі Ощадного банку України Філія №6381/034.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2004 року помер її батько ОСОБА_3, до складу спадкової маси після смерті якого увійшло вказане вище майно. Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився, а тому спадкування майна відбувається за законом почергово.

Вона до дня смерті батька проживала разом з ним, тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак не в змозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та втратою оригіналів документів на грошові вклади.З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Представник відповідача Звенигородської сільської рад в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає та просить такі задовольнити.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.01.2004 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІСГ № 307492 від 12.01.2004 р.

ОСОБА_3 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АГ № 1128868, позивач ОСОБА_1 народилася 19.04.1961 року, її батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

З довідки № 2017 від 15.11.2017 року, виданої Звенигородською сільською радою слідує, що ОСОБА_3 до дня смерті- 12.01.2004 року, проживав і був зареєстрований у домогосподарстві за № 676 в с. Шоломинь, Пустомитівського району Львівської області, яке рахується за ним. В даному домогосподарстві до дня його смерті постійно проживала і доглядала за ним його дочка ОСОБА_1.

З технічного паспорту на житловий будинок № 676 в с.Шоломинь Пустомитівського району Львівської області, складеного 14.02.2005 року на імя ОСОБА_3 слідує, що за даною адресою знаходиться збудований у 1960 році житловий будинок загальною площею 73,1 кв.м, житловою 41,2кв.м, підсобною 31,9кв.м., який складається з А-1 житлового будинку, а також господарських будівель та споруд, а саме: а- веранда, а'- східці, Б сарай, ПГ - погріб, В вбиральня, №1 ворота, №2,3,4 - огорожа, № 5 хвіртка, К колодязь.

Згідно довідки Звенигородської сільської ради № 2018 від 15.11.2017 року у звязку з перезакладками книг у погосподарських книгах на 2011-2015 роки, номер обєкта погосподарського обліку № 676 (вул. без назви) змінено на № 696, який знаходиться по вул. професора ОСОБА_6 в с. Шоломинь, Пустомитівського району Львівської області і рахується за ОСОБА_3

Згідно копії ощадних бланків Філії Ощадного банку України№6381/034 с. Давидів слідує, що на імя вкладника ОСОБА_3 відкриті рахунки №079000032 (КВ 1583) та №1200 (КВ 164).

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 М.М., буд. № № 696, Пустомитівського району Львівської області та являвся власником вказаного житлового будинку з приналежними до нього господарськими спорудами, який при житті не оформив за собою права власності на дане нерухоме майно, а також являвся власником зазначених вкладів в банку.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Третя особа без самостійних вимог у справі ОСОБА_5 - дружина померлого, яка входить в число спадкоємців першої черги за законом, від спадщини відмовилася на користь позивача, про що подала відповідну заяву, посвідчену сільським головою та зареєстровану в реєстрі за № 54.

Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_3, яка прийняла в порядку спадкування належний померлому житловий будинок, тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності правовстановлюючих документів на таке та втратою оригіналів документів на грошові вклади.

Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 247, 200, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер12.01.2004 року, право власності на будинковолодіння № 696 по вул. Лоби М.М. в с. Шоломинь, Пустомитівського району Львівської області, яке складається з: А-1 житлового будинку загальною площею загальною площею 73,1кв.м., житловою площею 41,2кв.м., а також господарських будівель та споруд, а саме: а-веранда, а'-східці, Б сарай, ПГ б - погріб, В вбиральня, №1 ворота, №2,3,4 - огорожа, № 5 хвіртка, К колодязь.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер12.01.2004 року, право власності на грошові вклади на рахунках №079000032 (КВ 1583) та №1200 (КВ164) розміщених в ощадній касі Ощадного банку України Філія №6381/034.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_7