Провадження №2/592/54/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Мазіної К.С., позивача - ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виділення в користування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.21-22) і свої вимоги обґрунтовує тим, що він та відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Частки кожного власника розподілені так: позивач ОСОБА_1 має 22/100, відповідач ОСОБА_5 - 34/100, відповідач ОСОБА_3 - 7/100, відповідач ОСОБА_2 - 37/100. Він є власником 22/100 часток земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2. Він та відповідачі самостійно користуються та володіють частиною житлового будинку, в який є окремий вхід, що підтверджує ізольованість частин будинку. Він просить встановити порядок роздільного користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до частки кожного співвласника, що фактично склався між сторонами відповідно до висновку судово-технічної експертизи №1464/1788 від 28.11.2014 року за варіантом №4. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та встановити порядок роздільного користування його земельною ділянкою, площею 182 кв.м. ( загальна площа ділянки складає - 0,0825 га.) відповідно до варіанту №4 висновку судово-технічної експертизи №1464/1788 від 28.11.2014 року, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та встановлення в натурі внутрішніх меж розподілу згідно експертизи.

В судовому засіданні позивач пояснив, що просить виділити йому в користування земельну ділянку, площею 182 кв.м відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №901 від 08.09.2017 року варіант №1 відповідно до його частки в праві власності на земельну ділянку. Стосовно вбиральні «Н», яка розташована на цій частині земельної ділянки, пояснив, що вбиральню «Н» побудувала ОСОБА_5, він цією вбиральнею не користується, вбиральнею «Н» користується ОСОБА_5 Він користується вбиральнею «М». Але оскільки рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.09.2015 року за ОСОБА_5 не визнано право власності на вбиральню «Н» ця вбиральня має залишитися на частині земельної ділянки, яку пропонується виділити йому за висновком експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечували, надали відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у 2015 році позивач ОСОБА_1 і він одержали свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельні ділянки) й зареєстрували його відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за ним зареєстровано право власності на 37/100 частин земельної ділянки по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 право власності на 22/100 частин земельної ділянки. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.01.2015 року у справі №592/6841/14-ц, було встановлено порядок роздільного користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до варіанту № 4 судової земельно-технічної експертизи №1464/1788 від 28.11.2014 року, пропорційно до часток співвласників у праві власності житлового будинку, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом 41/100 частини земельної ділянки, площею 338 кв.м, ОСОБА_1 - 22/100 частини земельної ділянки, площею 182 кв.м, і йому - 37/100 частин земельної ділянки, площею 305 кв.м. Його задовольняв такий порядок роздільного користування вказаною земельною ділянкою. Проте, в апеляційному суді Сумської області, де розглядалась зазначена справа за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_3, останні відмовилися від позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою. 19.08.2016 року він направляв на адресу позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 рекомендовані листи з пропозицією у добровільному порядку укласти письмовий договір про виділ у натурі належних всім співвласникам часток у спільній частковій власності на земельну ділянку, відповідно до варіанту №4 мсудової земельно-технічної експертизи №1464/1788 від 28.11.2014 року, пропорційно до часток співвласників у праві власності житлового будинку, та посвідчити його нотаріально. Він ні від кого не одержав відповіді. На даний час порядок користування спільною земельною ділянкою біля житлового будинку АДРЕСА_1 співвласниками добровільно не встановлений. Варіант №1 висновку судової земельно-технічної експертизи №901 від 08.09.2017 року, за яким позивач пропонує виділити в користування 182 кв.м земельної ділянки, не зачіпає його права та інтереси.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, пояснивши, що на сьогоднішній день відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є власниками окремого виділеного нерухомого майна на земельній ділянці АДРЕСА_2. На момент проведення експертизи у справі №592/6841/14-ц, позивач та відповідачі були власниками всього домоволодіння на праві спільної часткової власності. Тобто з набранням законної сили рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03.09.2015 року про поділ майна та визнання права власності, визначився новий склад власників на окремі об'єкти нерухомості, що суттєво може вплинути на порядок користування земельною ділянкою. На підтвердження права користування вбиральнею, позначену у технічному паспорті та експертизі під літ. «Н» відповідачем ОСОБА_5 було надано Акт №1457 від 19.12.2013 року ДАБК у Сумській області, довідку -характеристику СМ БТІ, довідку СМ БТІ, які підтверджують, що саме ОСОБА_5 займалася будівництвом цього об'єкту та реєстрацією в державних установах. Експерт у висновку судової земельно-технічної експертизи №901 від 08.09.2017 року (варіант №1) безпідставно залишив вказаний об'єкт на земельній ділянці ОСОБА_1, не встановивши відповідні сервітути для відповідача ОСОБА_5, чим порушено її права. Вважає, що позивачу ОСОБА_1 необхідно виділити в користування земельну ділянку за варіантом №6 додаткової судової земельно-технічної експертизи №1993 від 15.12.2017 року, що буде відповідати правам та інтересам як позивача, так і відповідачів, зокрема відповідача ОСОБА_5

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.05.2017 року у справі призначалася судова земельно-технічна експертиза, експертом Сумського відділення Харківського НДІСЕ ім.М.С.Бокаріуса ОСОБА_7 наданий висновок №901 від 08.09.2017 року судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.11.2017 року у справі була призначена додаткова судова земельно-технічна експертиза, експертом Сумського відділення Харківського НДІСЕ ім.М.С.Бокаріуса ОСОБА_7 наданий висновок №1993 від 15.12.2017 року додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Клопотання позивача від 22.02.2018 року про уточнення позовних вимог, фактично про зміну позовних вимог, відхилено, оскільки на цій стадії - дослідження доказів позивач не має права на зміну позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_5, пояснення експерта, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 22/100 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0825 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1. Відповідач ОСОБА_2 є співвласником 37/100 часток зазначеної земельної ділянки.

Викладені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5-9)., свідоцтвом про право власності (а.с.36).

Згідно з рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 03.09.2015 року (а.с.55, 109-111) відповідачу ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_1 виділено квартиру №3 - приміщення: №3-4 кухня, площею 5,8 кв.м, №31-1 санвузол, площею 6,7 кв.м, №3-5 коридор, площею 7,1 кв.м, №Х тамбур, площею 1,7 кв.м, №3-2 житлова кімната, площею 17,6 кв.м, №3-3 житлова кімната, площею 10,2 кв.м, загальною площею 49,1 кв.м, із них житловою 27,8 кв.м; ? частину квартири №4 - приміщення:1/2 частина приміщення №4-2 житлова кімната, площею 6,7 кв.м, ? частина приміщення №ІУ сіни, площею 1,6 кв.м, загальною площею 8,3 кв.м, із них житловою 6,7 кв.м, гараж літ. «К», сарай літ. «О», вбиральню літ. «Е», вбиральню літ. «М», навіс літ. «П», навіс літ. «Р», навіс літ. «С», сарай літ. «З», що становить 34/100 частин будинку, визнавши за ОСОБА_5 право власності на це майно. У житловому будинку АДРЕСА_1 виділено ОСОБА_3 ? частину квартири №4 - приміщення: ? частина приміщення №4-2 житлова кімната, площею 6,7 кв.м, ? частина приміщення №ІУ сіни, площею 1,6 кв.м, загальною площею 8,3 кв.м, із них житловою 6,7 кв.м, що становить 7/100 частин будинку, визнавши за ОСОБА_3 право власності на це майно.

За позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 22/100 часток будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 37/100 часток цього будинку з господарськими спорудами, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5-9).

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він господарськими спорудами в домоволодінні не користується. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що він користується вбиральнею «М». За ріщенням Апеляційного суду Сумської області від 03.09.2015 року вбиральня «М» виділена у власність ОСОБА_5 з визнанням за нею права власності.

Представник відповідача ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 пояснили, що за ними зареєстровано право власності відповідно на 34/100 часток та 7/100 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0825 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 але не надали документів, які підтверджують реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_3 не має згоди щодо користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно з висновками судових земельно-технічних експертиз на ідеальну частку ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку 22/100 припадає 182 кв.м.

За висновком судової земельно-технічної експертизи №901 від 08.09.2017 року (а.с.140-159) експертом було запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою, відповідно до яких ОСОБА_1 запропоновано виділити в користування земельну ділянку, площею 182 кв.м. Всі варіанти передбачають встановлення сервітутів. При проведенні експертизи експерт брав до уваги дані, що вбиральнею «Н» користується ОСОБА_1, оскільки за рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03.09.2015 року за ОСОБА_5 не визнано право власності на вбиральню «Н».

Під час судового розгляду справи встановлено, що вбиральня «Н» була збудована ОСОБА_5 і остання нею користується. ОСОБА_1 підтвердив, що він не користується вбиральнею «Н», в будівництві вбиральні участі не брав.

З технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.9-12 матеріалів справи №592/6841/14ц), інвентаризаційної справи №148716 на домоволодіння вбачається, що вбиральня «Н» була побудована в 2009 році самочинно, без дозвільних документів. Між всіма власниками будинку не узгоджувалося питання будівництва вбиральні «Н». В подальшому відбулися зміни в чинному законодавстві і згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 зі змінами, внесеними наказом №404 від 09.08.2012 року, до самочинного будівництва не належать зведення на земельній ділянці вбиралень. На підставі змін до Інструкції відповідно до наказу №404 від 09.08.2012 року в технічний паспорт на домоволодіння був внесений запис, що вбиральня «Н» виключена з числа об'єктів самочинного будівництва (а.с.9-12 матеріалів справи №592/6841/14ц).

Відповідно до акту від 19.12.2013 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області (а.с.88) вбиральня «Н» самочинною не вважається з посиланням на наказ №404 від 09.08.2012 року.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснив, що вбиральня «Н» не відноситься до самочинних об'єктів, і оскільки в ході судового розгляду встановлена належність вбиральні «Н» ОСОБА_5, то вбиральню потрібно перенести.

В додатковій судовій земельно-технічній експертизі №1993 від 15.12.2017 року (а.с.183-196) експертом запропоновано шість варіантів порядку користування земельною ділянкою. За першим і другим варіантами порядку користування земельною ділянкою експертом запропоновано перенесення вбиральні «Н» з земельної ділянки, яку пропонується виділити в користування ОСОБА_1 В судовому засіданні експерт ОСОБА_7 зазначив про можливість перенесення вбиральні «Н».

Враховуючи конфігурацію земельної ділянки, розташування господарських будівель та споруд, користування ними найбільш прийнятними варіантами для виділення в користування земельної ділянки ОСОБА_1 є варіанти №№ 1 і 2 за висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи (а.с.191, 192). Ці варіанти не порушують прав інших власників. Земельна ділянка за варіантом № 1 додаткової експертизи, яку пропонується виділити в користування ОСОБА_1, має прямі сторони і є більш зручною для користування, загальна площа земельних сервітутів за варіантом №1 є меншою у порівнянні з варіантом №2 додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Варіант №1 додаткової судової земельно-технічної експертизи №1993 фактично відповідає варіанту №1 судової земельно-технічної експертизи №901 і лише передбачає перенесення вбиральні «Н» через встановлення в ході судового розгляду належності вбиральні «Н» ОСОБА_5

За варіантами №№ 3 і 4 додаткової судової земельно-технічної експертизи (а.с.193-194), враховуючи місце розташування вбиральні «Н» значна частина земельної ділянки виділяється під її розташування для проходу до вбиральні «Н» та обслуговування вбиральні і через розташування вбиральні «Н» земельна ділянка поділяється на незручні для користування частини.

Варіанти №№ 5 і 6 додаткової судової земельно-технічної експертизи (а.с.195,196) є неприйнятними, оскільки через розташування вбиральні «Н» на земельній ділянці, яку пропонувалося виділити ОСОБА_1, виділяється частина земельної ділянки для іншого співвласника, для власника, якій ця вбиральня належить і яка нею користуються необхідно встановлювати сервітут, і така земельна ділянка, площею 182 кв.м, яку пропонується виділити ОСОБА_1 за варіантами №№ 5 і 6 є незручною для позивача в користуванні.

Кожний з шести варіантів додаткової судової земельно-технічної експертизи (а.с.183-196) передбачає встановлення сервітутів для надання права проходу на земельні ділянку, обслуговування господарських будівель. Згідно з ч.3 ст.402 ЦК України у разі недостягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. В цій справі такі вимоги сторонами не заявлялися.

Суд бере до уваги, що встановлений порядок користування земельною ділянкою, погоджений власниками або визначений на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку, відсутній.

Отже, з викладених підстав суд вважає необхідним встановити порядок роздільного користування земельною ділянкою, виділивши в користування ОСОБА_1 в домоволодінні по АДРЕСА_1 земельну ділянку, площею 182 кв.м з земельної ділянки, загальною площею 0,0825 га (кадастровий номер НОМЕР_2) згідно з варіантом №1 додаткової судової земельно-технічної експертизи №1993 від 15.12.2017 року, позначену в додатку №1 експертизи зеленим кольором з перенесенням за рахунок ОСОБА_1 вбиральні «Н» на земельну ділянку, якою користується ОСОБА_5. Точки А, Б, В, Г,Д - точки ліній розподілу житлового будинку, точка Е- точка кута житлового будинку, точки З, И - точки кутів гаражу «К», відрізок ДЕ - прокласти по стіні житлового будинку, відрізок ЕЖ - продовження відрізку ДЕ, довжиною 2,49 м, відрізок ЖЗ - паралельний відрізку південної сторони межі 22,68 м, довжиною 4,12м, відрізок ЗИ - прокласти по стіні сараю «К», відрізок ИЙ - перпендикулярний відрізку ЗИ, довжиною 1,00 м, відрізок ЙК - паралельний відрізку південної сторони межі 22,68м, довжиною 13,87 м, відрізок АЛ - паралельний відрізку південної сторони межі 22,68 м, довжиною 16,86м, точки К, Л - ділять межу земельної ділянки зі східної сторони - 30,88 м, на відрізки - 5,24м, 7,69м, 17,95м.

Керуючись ст.ст.88, 158 ЗК України, ст.358, ч.3 ст.402 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити порядок роздільного користування земельною ділянкою, виділивши в користування ОСОБА_1 в домоволодінні по АДРЕСА_1 земельну ділянку, площею 182 кв.м з земельної ділянки, загальною площею 0,0825 га (кадастровий номер НОМЕР_2) згідно з варіантом №1 додаткової судової земельно-технічної експертизи №1993 від 15.12.2017 року, позначену в додатку №1 експертизи зеленим кольором з перенесенням за рахунок ОСОБА_1 вбиральні «Н» на земельну ділянку, якою користується ОСОБА_5. Точки А, Б, В, Г,Д - точки ліній розподілу житлового будинку, точка Е- точка кута житлового будинку, точки З, И - точки кутів гаражу «К», відрізок ДЕ - прокласти по стіні житлового будинку, відрізок ЕЖ - продовження відрізку ДЕ, довжиною 2,49 м, відрізок ЖЗ - паралельний відрізку південної сторони межі 22,68 м, довжиною 4,12м, відрізок ЗИ - прокласти по стіні сараю «К», відрізок ИЙ - перпендикулярний відрізку ЗИ, довжиною 1,00 м, відрізок ЙК - паралельний відрізку південної сторони межі 22,68м, довжиною 13,87 м, відрізок АЛ - паралельний відрізку південної сторони межі 22,68 м, довжиною 16,86м, точки К, Л - ділять межу земельної ділянки зі східної сторони - 30,88 м, на відрізки - 5,24м, 7,69м, 17,95м.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко