Справа № 758/6802/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

12 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника - ОСОБА_2 грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, в розмірі ? від його щомісячного заробітку (доходу).

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей і дружини з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Так, в даному випадку заявниця звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання двох дітей та на своє утримання. Однак, вимога про стягнення аліментів на утримання дружини у порядку наказного провадження розгляду не підлягає.

Щодо розгляду вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, такі вимоги підлягають розгляду в порядку наказного провадження та можуть бути задоволені, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Проте, заявницею заявлена вимога про стягнення аліментів на утримання двох дітей та на своє утримання в розмірі ? частини від щомісячного заробітку боржника, що не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинні зазначатися вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. Проте, окрім вищезазначеного визначення розміру аліментів, в прохальній частині заяви, також не зазначено особу, на користь якої необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч.1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 1, 3 ч. 1 ст. 165, 166, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини - відмовити;

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків;

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч.1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк