Справа № 615/798/18
Провадження № 2/615/374/18
19 листопада 2018 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Товстолужського О. В.,
при секретареві Неділько І.О.,
розглянувши в спрощеному провадженні в заочному порядку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення.
Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.
На виконання вимог ст. 277 ЦПК України, на адресу відповідача була направлена ухвала із роз'ясненням його права подати заперечення та відзив.
Зазначена ухвала повернулась до суду без вручення адресату із приміткою «повернуто за закінченням встановленого строку зберігання».
У зв'язку з цим судом була винесена ухвала про перехід до заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відповідача було викликано в судове засідання через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Натомість, ОСОБА_1в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити, окрім іншого, зазначення процесуальних дій у справі.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 03.09.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, згідно змісту якого, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Згідно зі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1, 2 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи, що ОСОБА_1взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та пенею є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 2991 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова).
Що стосується даних позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд зазначає наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов'язку новим, або приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з положенням ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 23.01.2018 року у справі № 554/2743/14-ц.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 2991 грн. 79 коп.).
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 1664 грн. 91 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 1049, 1054 ЦК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
3396 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом;
2977 грн. 23 коп. - заборгованість за пенею та комісією.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1664 грн. 91 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.
Суддя О.В. Товстолужський