Справа № 645/3271/17
Провадження № 2/645/269/18
22 лютого 2018 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., за участі позивача - ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_9, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_9,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що позивач є власником однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3, загальною площею 37,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3. На даний час в квартирі зареєстровані: позивач, його син - ОСОБА_9, онук - ОСОБА_4, та відповідач, колишня невістка. ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з сином позивача, ОСОБА_9, який розірвано на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.07.2014 р. У вересні 2013 р. відповідач добровільно, без поважних причин, покинула спірне житлове приміщення, не користується ним, не сплачує комунальні послуги, взагалі квартирою не цікавиться. На неодноразові прохання позивача про те, щоб відповідач добровільно знялась з реєстраційного обліку, не реагує.
Враховуючи, що відповідач більше року не проживає в спірній квартирі, не є її власником, наявність реєстрації відповідача перешкоджає позивачеві реалізувати належне йому право власності, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3, та зняти її з реєстраційного обліку по вказаній квартирі.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив обставини, викладені у позовній заяві.
Третя особа - ОСОБА_9 в судовому засіданні проти позову не заперечував.
Представник третьої особи - департамент Реєстрації Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заперечень проти позову не надала.
За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних матеріалів.
Допитавши свідків, дослідивши надані документи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України.
У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.
В судовому засіданні встановлено, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, належить позивачеві ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 09.07.2002 р., що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9)
31.03.2010 р. ОСОБА_3 була зареєстрована у спірному квартирі як дружина сина позивача, ОСОБА_9, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.12).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розірвано за рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.07.2014 р. (а.с.18).
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що вони проживають в АДРЕСА_3 та є сусідом позивача. В його квартирі проживає ОСОБА_9 Його колишня дружина щонайменше останні 5 років в квартирі не мешкає, вона з їх сином виїхала до м.Москви, де працює. Також свідки ніколи не чули про конфлікти або сварки у сусідів з приводу користування квартирою.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є дружиною ОСОБА_9, з жовтня 2016 р. вони разом мешкають в спірній квартирі з її сином ОСОБА_8. Останні півроку з ними також жив син ОСОБА_9 - ОСОБА_10. В цій квартирі зареєстрована й колишня дружина чоловіка, ОСОБА_3, але її особистих речей в квартирі не має. В 2011 р. вона виїхала до м.Москва та з цього часу більше не поверталась. ОСОБА_9 не чинив відповідачеві перешкод у користуванні квартирою, вона добровільно виселилась та квартирою не користується. Свідок спілкувалась з нею особисто по скайпу і відповідач повідомила її, що вона оформлює документи на громадянство РФ та в Україну повертатись не збирається.
Судом досліджувались письмові докази поважності причин не проживання відповідача понад рік, надані позивачем, та встановлено, що за повідомленням Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області від 19.07.2017 р. за №5252/119-59/02, із заяви чи скарги ОСОБА_3 з питань перешкоджання проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_3, в період з 2013 р. по 19.07.17 р. не зареєстровані (а.с.26)
За повідомленням КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №6» від 28.09.2017 р. за №4214, яка обслуговує мешканців будинку, де зареєстрована відповідач, медична документація ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в поліклініці відсутня (а.с.61).
Відповідно до даних техпаспорту та з фотознімків, наданих позивачем, спірна квартира є однокімнатною, в ній маються спальне місце для подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_7, та двохярусне дитяче ліжко; особисті речі відповідача в ній відсутні (а.с. 10, 29).
Оплату за надані комунальні послуги здійснює ОСОБА_9, що підтверджується звітом по транзакціям з використання БПК та квитанціями ПАТ «Мегабанк» (а.с.32).
Дослідивши надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин, щонайменше з часу розірвання шлюбу, тобто з 17.07.2014 р., у зв'язку з чим дійшов висновку про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.405 ЦК України.
Вимога щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, на думку суду, заявлена передчасно та є зайвою, оскільки за умови визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вона може бути знята з реєстраційного облік у безсудовому порядку, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_9 - задовільнити частково .
Визнати ОСОБА_3 (НОМЕР_1, зареєстрована: АДРЕСА_3) такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фрунзенський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне заочне рішення виготовлене 26.02.2018 р.

Головуючий - суддя