Справа № 309/1272/18
Провадження № 2/309/1138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача приватного нотаріуса Гелеван С.І.

відповідачки ОСОБА_3

її представника ОСОБА_4

представника відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Гелеван Сергія Івановича, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_8. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій він розташований. ОСОБА_8 склала заповіт, згідно якого все своє майно, яке їй буде належати на момент смерті вона заповідає ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_10. Після смерті матері племінниця позивачки ОСОБА_3 звернулася із заявою про відкриття спадкової справи до приватного нотаріуса Хустського РНО Гелеван С.І. Після відкриття спадщини ОСОБА_10 відмовилась від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_3 За довіреністю від її доньки ОСОБА_5, вона займалася прийняттям спадщини на її користь і саме вона писала нотаріусу заяву про прийняття спадщини на її користь і надавала нотаріусу всі необхідні документи для прийняття спадщини її донькою. 22.09.2015 року приватним нотаріусом Гелеван С.І. було видано на користь її доньки свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку та на 1/3 частку земельної ділянки. У березні 2018 року у розмові з іншим нотаріусом вона дізналася, що мала право на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері, так як на час її смерті була непрацездатною у зв'язку з тим, що мала другу групу інвалідності. Також на момент смерті матері вона досягла пенсійного віку. Незважаючи на те, що у зв'язку з оформленням спадкових прав на користь своєї доньки вона неодноразово була у нотаріуса Гелеван С.І., він їй не пояснив, що вона має право на обов'язкову частку в спадщині, хоча згідно чинного законодавства зобов'язаний був встановити коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. У зв'язку з юридичною необізнаністю вона не знала, що має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті своєї матері, а тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері. У позові просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном у два місяці та стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з мотивів, викладених у заяві.

Відповідач приватний нотаріус Хустського РНО Гелеван С.І. в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачка не зверталася до нього із завою про прийняття спадщини за померлою матір'ю ОСОБА_8 Вона не могла не знати про відкриття спадщини, оскільки вона сама зверталася до нього від імені доньки із заявою про прийняття спадщини за заповітом донькою за померлою ОСОБА_8 У заяві про видачу свідоцтва про право на спадщини, яку вона підписала від імені доньки було вказано інших спадкоємців, а також зазначено, що непрацездатних, обмежено чи недієздатних немає. Про те, що позивака є непрацездатною на момент оформлення спадщини вона не повідомляла і не виявляла бажання прийняти спадщину за померлою ОСОБА_8 Він не міг змусити її звернутися із заявою про прийняття нею спадщини та оформити її право на спадщину. Після оформлення спадщини на доньку та племінницю у них виникли суперечки по розподілу будинку і тому на сьогоднішній день постало питання про прийняття позивачкою спадщини за померлою ОСОБА_8

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечила проти задоволення позову, оскільки перед підписанням заяв нотаріус їх ознайомлював із їх правами і тим хто є спадкоємцем та хто може спадкувати, і позивачка була присутня при цьому та підписувала заяву. Процес прийняття спадщини був тривалим і спадкоємці приходили до нотаріуса не один раз. Позивачка усвідомлювала, що спадщина приймалася двома особами - її донькою, в інтересах якої вона діяла та підписувала документи, та племінницею. І лише коли почався процес розподілу майна, виникло питання про спадкування позивачкою її частки у будинку та у земельній ділянці.

Представник відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки позивачка не знала про можливість спадкування за померлою і вона не зверталася з таким питання до нотаріуса, бо тоді мова йшла лише про трьох спадкоємців.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_8 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.09.2015 року спадкоємцями майна ОСОБА_8 є ОСОБА_5 - донька позивачки, яка успадкувала 1/3 житлового будинку та земельної ділянки у АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 - племінниця позивачки, яка успадкувала 2/3 житлового будинку та земельної ділянки за вказаною адресою.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 68/2013 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, позивачка ОСОБА_7 на підставі довіреності звернулася до приватного нотаріуса Хустського РНО Гелеван С.І. в інтересах своєї доньки ОСОБА_5 з метою прийняття донькою спадщини за заповітом, складеним ОСОБА_8 25.12.2012 року.

Довідкою № 0281036 від 24.10.2006 року стверджено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом другої групи безтерміново та непрацездатною.

Із заяви, поданої та підписаної позивачкою ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я відповідачки ОСОБА_5 на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8 вбачається, що сама позивачка у заяві зазначає про інших спадкоємців: ОСОБА_10, яка відмовилася від спадщини та ОСОБА_3, а також вказує на те, що непрацездатних, обмежено чи недієздатних спадкоємців немає, хоча вона з 2006 року є непрацездатною та інвалідом другої групи і як донька померлої, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, складеного ОСОБА_8

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини /ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України/.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України: за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Твердження позивачки ОСОБА_5 про те, що вона не була обізнана з законодавством та не знала, що має право на обов'язкову частку у спадщині за померлою матір'ю ОСОБА_8, що і призвело до пропуску нею строку звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, на думку суду, не є поважною причиною, оскільки в ході розгляду справи з'ясовано та належними доказами стверджено протилежне. Позивачка безпосередньо брала участь у прийнятті спадщини її донькою ОСОБА_5, представляючи її інтереси у нотаріуса та підписуючи всі необхідні для цього заяви та документи, питання прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, як вбачається з спадкової справи, вирішувалося тривалий період з 17 грудня 2013 року по 22 вересня 2015 року, із тверджень відповідача приватного нотаріуса Гелеван С.І. мова про прийняття спадщини позивачкою взагалі не йшла, вона не зверталася до нього із завою про прийняття спадщини, як особа, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, хоча знала про це та була ним повідомлена і лише після виникнення спору з приводу поділу успадкованого майна ОСОБА_5 заявляє про своє право на спадкування за померлою матір'ю ОСОБА_8 Дана обставина у судовому засіданні не спростована позивачкою та її представником. Визнання позову відповідачкою ОСОБА_5, яка є донькою позивачки, судом оцінюється критично та є підтвердженням наявності спору щодо поділу спадкового майна, що у свою чергу спонукало позивачку до звернення до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 матір'ю ОСОБА_8, не дивлячись на те, що з моменту прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом пройшло більше двох років, а з моменту відкриття спадщини більше чотирьох років.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що позивачка ОСОБА_5 не довела суду поважності причин пропуску нею строку подання заяви про прийняття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, суд вважає, що її позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 81, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1272, 1274 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Гелеван Сергія Івановича, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Довжанин М.М.

З оригіналом вріно:

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.