Справа № 390/1611/16-ц
Провадження № 2/390/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Головацькій А.Б., Магомедовій А.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача за договором - адвоката ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача за угодою - акдвоката ОСОБА_4,

перекладача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Кіровоградської нотаріальної контори ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

В обгрунтування позову зазначила, що в її будинку по вул. Дем»яна Бідного, 57 а в м. Кропивницький з 2013 року по день своєї смерті проживав ОСОБА_7, який помер 07.02.2014 року.

В звязку з тим, що він був похилого віку та не міг себе обходити, вона доглядала за ним та здійснила його поховання. Просила встановити факт постійного проживання спадкодавця на час відкриття спадщини, разом з нею в її будинку по вул. Дем»яна Бідного, 57 а в м. Кропивницький.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення по обставинах справи.

Відповідач та її представник позов не визнали та зазначили, що ОСОБА_7 постійно проживав до дня своєї смерті в с. Грузьке Кіровоградського району та області по вул. Пушкіна, 8. Просили в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою позивача. Підтвердила, що дійсно періодично бачила ОСОБА_7 в будинку позивача. Чула як він розмовляє. Від ОСОБА_1 дізналася, що ОСОБА_7 є її дядьком та вона його доглядає.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона є сусідкою позивача та проживає поруч по вул. Демяна Бідного в м. Кропивницький. З осені 2012 року до дня смерті, ОСОБА_7 постійно проживав в будинку ОСОБА_1, яка періодично приходила до неї до дому та зі стаціонарного телефону викликала лікаря для свого дядька. ОСОБА_4 вікно бачила ОСОБА_7, який ходив по дому позивача. Знає, що позивач двічі викликала швидку допомогу, яка відвозила його в лікарню. Підтвердила той факт, що ОСОБА_7 помер в будинку позивача та вона його поховала.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що є двоюрідною сестрою матері позивача. ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_7, т.я. останній був похилого віку та не міг себе доглядати. Після смерті ОСОБА_11, восени 2012 року позивач забрала ОСОБА_7 з с.Грузьке до себе до дому в м. Кропивницький та вони разом проживали в її будинку до смерті ОСОБА_7 Підтвердила, що жодного дня після осені 2012 року, ОСОБА_7 в с. Грузьке не проживав та помер в будинку позивача.

Свідок ОСОБА_12 показала, що мешкає в с.Грузьке. Померлого ОСОБА_7 знала з дитинства. В лютому, якого року не памятає, від мешканців села дізналася, що помер ОСОБА_7 Останній раз його бачила за рік до смерті у дворі його дому.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що працює листоношею та проживає в с.Грузьке. З 2005 року вона почала приносити пенсію ОСОБА_7 до дому. Після смерті дружини, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 неодноразово разом отримували пенсію на пошті.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення і можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Юридичні факти встановлюються у судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки, зокрема права на спадщину. Якщо вбачається спір про право, то лише у позовному порядку.

Таким чином, суд вважає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує спір про право і тому дану справу необхідно розглянути за правилами позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 26 від 08.02.2014 року ОСОБА_7 помер в м.Кіровограді по вул. Демяно Бідного, 57 (а.с11).

Поховання ОСОБА_7 здійснила ОСОБА_1, що підтверджено договором-замовленням про надання ритуальних послуг від 08.02.2017 року (а.с.10) та поясненнями свідків.

Рішенням апеляційного суду від 30.08.2016 року встановлено, що померлий мав у спільній сумісній власності подружжя жилий будинок №8 з господарськими будівлями, розташований по вул. Пушкіна в с. Грузьке Кіровоградського району та області (а.с.8).

Згідно заповіту, складеного 30.10.2012 року, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось (а.с.56).

Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, статею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов'язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину як спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз'яснень викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Посилання відповідача на довідку сільської ради про те, що дружина померлого ОСОБА_11 до дня смерті 2012 року була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_7, який помер 07.02.2014 року (а.с.58) та довідку територіального центру соціального обслуговування про те, що померлий перебував на обслуговуванні (а.с.61), не спростовує пояснення свідків про те, що ОСОБА_7 тривалий час проживав разом з позивачем, яка піклувалася за ним.

Суд відноситься критично до довідки Грузьківської сільської ради від 08.04.2014 року про те, що ОСОБА_7 до дня смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, так як дана довідка була отримана відповідачем для подачі до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав (а.с.59).

Довідка управління ППФУ підтверджує те, що ОСОБА_14 перебував на обліку по місцю своєї реєстрації (а.с.62). Свідок ОСОБА_13, яка працює листоношею пояснила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 неодноразово отримували пенсію на пошті.

Інформація головного лікаря Кіровоградського обласного госпіталю для ветеранів війни підтверджує, що померлий, нетривалий час з 25.12.2012 по 14.01.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.77). В інформації головного лікаря КЗ Кіровоградської обласної психіатричної лікарні зазначено, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 24.01.2013 по 15.02.2013 року з приводу атеросклеротичної деменції (а.с.87).ОСОБА_15 інформації свідчать про те, що ОСОБА_7 перебуваючи в похилому віці, потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала позивач, про що також зазначалося самою ОСОБА_1

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання позивача разом із ОСОБА_7 Одночасно суд приймає до уваги, що позивач позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Заява представника відповідача адвоката ОСОБА_4 про стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн., в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України задоволенню не підлягає, оскільки норми даної статті передбачають таке стягнення у разі відмови позивача від позову.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, 77-80, 81, 95, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Кіровоградської нотаріальної контори ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_7, який помер 07.02.2014 року, з ОСОБА_1 на час відкриття спадщини в м. Кропивницький по вул. Демяна Бідного, 57-а.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 5 квітня 2018 року.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_15