Справа № 188/1641/17
Провадження № 2/188/65/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючої судді Ніколаєвої І.К.

при секретарі Карпенко С.М.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні с. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Кредитної спілки " Союз-Дніпро"

про стягнення коштів

Встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Кредитної спілки " Союз-Дніпро" з позовом про стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.12.2008 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Союз Дніпро», а також, нібито, ним укладено договір поруки № 2513/08, відповідно до умов якого поручитель добровільно бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням займодавця, які виникають з умови кредитного договору № 2513/08 від 02.12.2008р. в повному об'ємі цих зобов'язань: на суму основного та інших зобов'язань позичальника (п. 1.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 8.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань по цьому договору.

У той же час, вказаний договір поруки № 2513/08 від 02.12.2008 року він не підписував взагалі, підпис від його імені у ньому виконано іншою особою.

У зв'язку з цим, рішенням Петропавлівського районного суду, Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року у справі № 188/249/17, провадження № 2/188/192/2017 договір поруки № 2513/08 від 02.12.2008 року, укладений між кредитною спілкою «Союз-Дніпро», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано недійсним. Крім того, прийнято рішення про солідарне стягнення з відповідачів Кредитної Спілки «Союз-Дніпро» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачених судових витрат у сумі 1280,00 грн. Позовну вимогу щодо стягнення грошових коштів, які було стягнено на користь Кредитної Спілки « Союз - Дніпро» у рамках виконавчого провадження залишено без розгляду, що не позбавляє його права в порядку ч. 2 ст. 207 КПК України звернутися до суду з даним позовом.

Вказаний договір визнаний судом недійсним і позивач, керуючись ст.ст. 216,236 ЦК України , прохає суд стягнути солідарно з відповідачів 1 та 2 на його користь кошти сплачені за виконавчим листом у сумі 7413,89 гривень та судові витрати. Позивач у серпні 2017 року звертався до відповідачів по справі з пропозицією. Щодо врегулювання спору, але на даний час не отримав відповіді, що свідчить про небажання останніх вирішити спір у позасудовому порядку, тому він змушений звернутися до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області,щодо захисту свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, прохає його задовольнити, наголосив на тому, що він не підписував договір поруки за кредитним договором ОСОБА_3 та Кредитної спілки "Союз-Дніпро", цей договір визнаний судом недійсним, але кошти, які з нього утримані та користь відповідача-2,в рахунок погашення боргу ОСОБА_3, йому ніхто не повернув до цього часу. Позивач звертався до відповідачів з пропозицією про врегулювання спору досудовому порядку, що підтверджується а.с. 8 вирішений не був і саме тому він звернувся до суду з даним позовом, за захистом свого порушеного права, мотивуючи тим, що він як поручитель повністю виконав зобов'язання перед кредитором та на підставі ст.556 ЦК України до нього переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, він має право зворотної вимоги у розмірі виплаченої суми, позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Відповідач-1 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився. Клопотань про перенесення слухання справи від нього не надходило.

Представник відповідача-2 позов визнав частково, зазначив, що після визнання судом недійсним договору укладеного між ними та ОСОБА_3 де поручителем був позивач, вони погоджувались повернути йому грошові кошти, але всього 6480 гривень отримані ними за мінусом виконавчого збору. Позивач не надав рахунок на який можливо було перерахувати дані кошти. Щодо судових витрат, представник зазначив, що після рішення суду яким договір був визнаний недійсним вони сплатили судові витрати в сумі 1800 гривень.

При вирішенні позову прохає взяти до уваги позицію вказану у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з оглядом на наступне:

Судом було встановлено,що 02.12.2008 року було укладено договір поруки між Кредитною спілкою» Союз-Дніпро», ОСОБА_1 та ОСОБА_3.відповідно до якого поручитель добровільно бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням наймодавця, які виникають з умови кредитного договору № 2513/08 від 02.12.2008 року в повному об'ємі цих зобов'язань: на суму основного та інших зобов'язань позичальника (п.1.1 Договору поруки ).

Згідно даного договору, поруки з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача -2 було стягнуті кошти в примусовому порядку по виконавчому листу № 2-539/2011 від 19.01.2012 року за період 03.07.2015 року по 31.05.2017 року в розмірі 7413 гривен 89 копійок, що утримувалися із страхової виплати останнього, що підтверджується довідкою начальника відділення ВДФ в Петропавлівському районі Дніпропетровської області (а.с. 5).

Позивач договір поруки №2513/08 від 02.12.2008 року не підписував, а підпис від його імені виконано іншою особою.

Рішенням Петропавлівського районного суду, Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року у справі №188/249/17 провадження 188/192/2017 договір поруки №2513 /08 від 02.12.2008 року, укладений між кредитною спілкою «Союз - Дніпро», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано недійсним, та стягнено з відповідачів по справі судові витрати на користь позивача понесені ним при зверненні до суду, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача грошові кошти в сумі 5483,90 на даний час рішення чинне.

Представник відповідача-2 позов визнав частково.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються виконання зобов'язань та регулюються параграфом 3 глави 49 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ч. 4 ст. 84 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 216 ЦК України вказує, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Стаття 236 ч. 1 ЦУ України визначає, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Доводи відповідача 2 щодо некоректності позовної вимоги, про що вони вказали у письмовому відзові та ствердження, що вони, під час примусового виконання договору, отримали тільки 6480 гривень і тому не згодні відшкодовувати позивачеві кошти стягнуті з нього за виконавчим листом в сумі 7413,89 гривень, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суперечать нормам цивільного права.

Так судом встановлено, що у додатку до відзиву на позовну заяву відповідач вказав, що надає суду копію платіжного доручення № 2895 від 09.08.2017 року на 1 екз. ( а.с.25,26) , але згідно роздруківки суду з електронної пошти ( а.с. 54 ) вложення до електронного відправлення від 17.01.2018 року платіжне доручення не вказане і відповідно суд його не отримував.

Отже, сума стягнутих коштів з позивача документально підтверджена, ця сума була стягнута з позивача саме на виконання договору поруки № 2513/08. від 02.12.2008 року, укладений між кредитною спілкою «Союз - Дніпро», ОСОБА_1 і постільки договір визнаний судом недійсним, в порядку ст. 216 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню у повному розмірі.

Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості на користь позивача.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних долях понесені судові витрати.

Керуючись ст.16 ЦК ст.553-556 ЦК України, ст. , ст. ст. ст. 4, 133, 141, 229, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Кредитної спілки " Союз-Дніпро" про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути солідарно з Кредитної спілки "Союз - Дніпро" розташованої у м. Дніпро, вул. Воскресенська,17 "А" , , та ОСОБА_3 , проживаючого АДРЕСА_1, інпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, проживаючого АДРЕСА_2, інпп НОМЕР_2 сплачені кошти по виконанню виконавчого листу № 2-539/2011 від 19.01.2012 року у сумі 7413 ( сім тисяч чотириста тринадцять) гривень 89 копійок.

Стягнути з Кредитної спілки "Союз - Дніпро" розташованої у м. Дніпро, вул. Воскресенська,17"А", , на користь ОСОБА_1, проживаючого АДРЕСА_2, інпп НОМЕР_2 судові витрати по справі в сумі 320 ( триста двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючого АДРЕСА_1, інпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, проживаючого АДРЕСА_2, інпп НОМЕР_2, судові витрати по справі в сумі 320 ( триста двадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І. К. Ніколаєва