Номер провадження 2/754/922/18
Справа №754/7509/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017року до Деснянського районного суду міста Києва в провадження судді ОСОБА_6 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2017року відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено до розгляду.

15 січня 2018року вищезазначена цивільна справа, унікальний номер 754/7509/17 надійшла в провадження судді Бабко В.В. у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Обґрунтовуючи це тим, що з серпня 2015року відповідач ОСОБА_2 залишив сім'ю і з того часу проживає окремо, приховує своє місце проживання. Належним чином не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та належного утримання дитини, не проявляє щодо сина батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров'ям, не утримує матеріально, і тому позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Разом з цим, повідомлення про виклик відповідача ОСОБА_2 до суду, судом було розміщено на офіційному сайті «Судова влада України».

Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзив на позовну заяву.

Представник Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, але надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 102/03/31-2530 від 26.03.2018р., просили розглядати справу у відсутності представника Служби, позовні вимоги підтримують.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, третьої особи, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Як встановлено в судовому засідання, ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та належного утримання дитини, не проявляє щодо сина батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров'ям, не утримує дитину матеріально.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, постійно проживає разом з рідною мамою - ОСОБА_1 та її чоловіком - ОСОБА_4 і маленькою сестрою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження за адресою: АДРЕСА_1. Саме матуся та її чоловік займаються вихованням дитини, належно утримують, проявляють турботу, підтримують необхідний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що рідний батько дитини ОСОБА_2 виконує свої обов'язки щодо сина, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України.

Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації винесено висновок № 102/03/31-2530 від 26.03.2018р., яким визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться вихованням сином та його утриманням, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини для забезпечення гідних умов життя та розвитку.

Позивач ОСОБА_1 одна несе витрати по утриманню сина, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі.

До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати свою дитину.

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач відомості про офіційний дохід не надав, але як батько зобов'язаний утримувати сина, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 3000грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640грн, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», статтями 150, 155, 164, 165, 180, 182-184, 191, 192 СК України, статтями 7, 12, 13, 10, 76-79, 81, 133, 141, 244-245, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, (актовий запис № 918, від 02 квітня 2009р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 3000грн щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2017року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження судовий збір в розмірі 640грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; місце реєстрації за адресою: 02156, АДРЕСА_2).

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації за адресою: 32413, Хмельницька область, Дунаєвецький район, с.Міцівці).

Третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (Код ; 02225, м.Київ, проспект Маяковського, 29).

Повний текст рішення складено та підписано 05 квітня 2018 року.

Суддя В.В. Бабко