Ухвала

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 463/543/17

провадження № 61-42319ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Міністерство юстиції України, Орган опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання незаконним переміщення та утримання дитини, зобов'язання повернути дитину,

ВСТАНОВИВ:

Подана 11 серпня 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки заявник є малозабезпеченою особою, інвалідом ІІІ групи, отримує соціальну допомогу, судовий збір за подання касаційної скарги перевищує 5 % річного доходу заявника, інших джерел доходу не має, діє в інтересах малолітньої дитини, предметом позову є захист сімейних прав, крім того також доказом скрутного майнового стану є укладений договір про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги.

Пільги щодо звільнення від сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Наведений у зазначеній нормі перелік осіб, які мають право на зазначені пільги є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Вказаними нормами закону встановлено пільги щодо сплати судового збору для інвалідів І та ІІ груп, на інвалідів ІІІ групи вказані пільги не поширюються.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог вказаної статті звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Також, ОСОБА_1 просив звільнити від сплати судового посилаючись на те, що сума судового збору перевищує 5 % річного доходу заявника. На підтвердження зазначеного надано довідку Управління соціального захисту Личаківського відділу соціального захисту від 04 липня 2018 року

№ 723, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав державну соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи за період з січня 2017 року по грудень 2017 року в розмірі 10 796,63 грн.

Наведені ОСОБА_1 доводи та надані докази не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору у даній справі, оскільки надана заявником довідка не є документом, який підтверджує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У задоволенні зазначеного клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки заявником не надано доказів наявності умов, які відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, а статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не встановлено пільги щодо сплати судового збору, на які посилається заявник.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати документи, що підтверджують річний дохід позивача за попередній календарний рік та, що сума судового збору перевищує 5 відсотків вказаного розміру або інші документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або сплатити судовий збір.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З постанови апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 (фізична особа) звернувся до суду першої інстанції у 2017 році з позовними вимогами про визнання незаконним переміщення та утримання дитини, зобов'язання повернути дитину. Тобто заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з

01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції).

Враховуючи викладене, судовий збір за подання заяви в суд першої інстанції становить 1 280,00 грн ((1600,00 грн х 0,4) х 2)). Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 2 560,00 грн (1 280,00 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 06 вересня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило