Справа 556/1639/18
Номер провадження 2/556/486/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

за участі:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07.06.2018 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дітей доньки ОСОБА_3 29.10.2003 року, доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

На час розгляду справи позивач був працевлаштований та отримував заробітну плату, однак на даний час обставини змінились. ОСОБА_2 постійно хворіє та змушений періодично проходити лікування як амбулаторно так і стаціонарно, потребує періодичних обстежень в Рівненській обласній центральній лікарні та профільних медичних закладах.

Сплачувати аліменти визначені рішенням суду, на сьогоднішній день не має можливості також у звязку з тим, що на даний час не працевлаштований.

Тому просить змінити (зменшити) розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей на, з 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання зявився, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що на теперішній час він ніде офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, оскільки не має можливості влаштуватись на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своїх дітей. Постійного доходу не маю, підприємницькою діяльністю не займаюся, ніякої державної та соціальної допомоги не отримую, перебуваю у тяжкому матеріальному становищі, та маю нерегулярний мінливий дохід і не може сплачувати аліменти в тій сумі яка була йому нарахована.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання зявилася заявлені вимоги не визнала, а також надала відзив проти позову в якому вказала, що вимоги позивача є безпідставними і не обгрунтованими і безпідставними оскільки розмір аліментів який просить визначити позивач не узгоджується з законним способом виконання батьками обовязку утримання дітей. Також відповідачка вказує, що вона та діти потребують постійного лікування, а тому розмір аліментів який стягується з позивача є обгрунтованим та достатнім. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача та відповідачку дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 29.10.2003 року, доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у народження у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Також в судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечувалося відповідачкою по справі, що ОСОБА_2 на даний час офіційно не працевлаштований, що підтверджується трудовою книжкою АХ №256661 від 12.06.2006 року.

Також в судовому засіданні було встановлено та підтверджено відповідачкою по справі, що діти на даний час перебувають на утриманні матері ОСОБА_1

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої Володимирецькою амбулаторією ЗПСМ від 12.11.2018 вбачається, що позивач на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні.

Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідачу присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст.12,81 кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, беручи до уваги те, що позивач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей, але і сплачувати їх в тому розмірі який був визначений раніше згідно рішення суду не має матеріальної можливості вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 181-184, 192 СК України, суд

В И РІ Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП) проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей доньки ОСОБА_3 29.10.2003 року, доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В. Закревський