АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/2163/16-ц 22-ц/774/932/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 213/2163/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи: позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженнібез повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ігнулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2018 року про повернення зустрічної позовної заяви, яка постановлена суддею Соловйовою Л.Я. у м. Кривому Розі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом.

Ухвалою Ігнулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2017 року та від 05 січня 2018 року зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 19 січня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 посилаючись на незаконність та необґрунтованість, а також порушення судом норм процесуального законодавства, ставить питання про її скасування та повернення справи для подальшого розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка передбачена п.6 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Повертаючи ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву суд першої інстанції керувався положеннями ст.123 ЦПК України ( в редакції чинній на час подання заяви до 15.12.2017 року) та ст.193,194 ЦПК України дійшов висновку, що зустрічна позовна заява подана після початку розгляду справи та з'ясування обставин, тому повернув її.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції, який прийнятий із порушенням норм процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як видно з матеріалів справи 25 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ( а.с.5).

Згідно штампу вхідної кореспонденції суду 13 січня 2017 року ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги до ОСОБА_2 ( а.с.6).

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Копію якого, доречи, отримано позивачем ОСОБА_3 24 березня 2017 року для передачі представнику, про що міститься її підпис. (а.с.8).

Відповідно до положення ст.123 ЦПК України ( в редакції чинній на час подання позову) відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Стаття 124 ЦПК України, передбачає, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст.119,120 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною 1 цієї статті, застосовуються положення ст.121 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року зустрічну позовну заявуОСОБА_2 залишено без руху для усунення її недоліків, а саме: зазначення у позовній заяві представника позивача та надання для нього копії позовної заяви, невірним зазначеням прізвища позивача, яка його змінила на ОСОБА_1, також до зустрічного позову не додано копії документів для учасників справи ( а.с.10).

На виконання ухвали суду 07 грудня 2017 року ОСОБА_2 надано уточнену зустрічну позовну заяву. Як видно з матеріалів справи, недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 30 листопада 2017 року позивачем ОСОБА_2 усунуто ( а.с.14-16).

Отже, коли судом першої інстанції залишено без руху зустрічну позовну заяву суд першої інстанції дійшов висновку про її прийнятність та не вирішив питання у відповідності до вимог ч.1 ст.123 ЦПК України.

Ухвалою Ігнулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 січня 2018 року зустрічну позовну заяву знов вдруге залишено без руху через те, що вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме: неповно викладені обставини, позивачем не надано докази що ним не подано позов до цього ж суду з тим самим предметом та з тих же підстав; не зазначено докази, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, позивач не зазначає підстав для звільнення від сплати судового збору. ( а.с.18).

На виконання ухвали суду позивачем ОСОБА_2 15 січня 2018 року надано новий текст позовної заяви із додатками та доказами ( а.с.23-26).

При залишенні позовної заяви ОСОБА_2 без руху, судом першої інстанції не враховані положення п.11 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, якими передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно положення ч.2 ст.121 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору. Позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Аналогічні положення містяться у ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175,177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Ігнулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику. ( а.с.27,28).

Колегія суддів вважає, такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, прийнятим без повного урахування матеріалів із порушенням вимог процесуального законодавства.

Як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції двічі зустрічна позовна заява ОСОБА_2 залишалась без руху для усунення її недоліків. Кожний раз, після усунення недоліків, в ухвалі суду про залишення без руху зазначалися нові недоліки, що є неприпустимим.

Отже, після того, як судом залишено двічі без руху позовну заяву з підстав невідповідності її вимогам ст.ст.119 ЦПК України ( в редакції до 15.12.2017 року), та ст.175 ЦПК України ( в редакції після 15.12.2017 року), повертати позовну заяву після усунення зазначених недоліків з підстав передбачених положеннями ст.123 ЦПК України та аналогічної ст.193 ЦПК України є порушенням процесуальних норм.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на неприпустимість порушення права позивача ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, повернення позову з підстав, що існували та були відомі суду під час його подання, десятимісячна судова тяганина, свідчить про неефективний судовий захист із порушенням вимог процесуального законодавства.

Також колегія суддів вважає, що тривалий час розгляду даної справи призводить до порушення положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно дотримання розумності строків розгляду справи, яка не відноситься до категорії складних.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повернув позовну заяву ОСОБА_2 без достатніх на те правових підстав, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню на підставі положення п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, згідно вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 259 , 367, 368, 375,п.4 ч.1 ст.376 , 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2018 року скасувати.

Матеріали цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , направити до суду першої інстанції для вирішення питання про розгляд, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 30 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: