Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/8/18

Провадження №2/377/51/18

27 лютого 2018 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі судового засідання: Маряхіній І.В., за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

УСТАНОВИВ:

03 січня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача:

- грошову суму 18762 гривні в якості відшкодування матеріальних збитків;

- грошову суму 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями;

- понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1280 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09 жовтня 2016 року відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Славутичі, біля будинку № 1 Невського кварталу, при здійсненні руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить йому. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження. Зважаючи на механічні пошкодження його автомобіля він був змушений звернутися до ФОП ОСОБА_3 у м. Чернігові, який займається ремонтом автотранспортних засобів. Розмір вартості проведених ремонтно-поновлювальних робіт складає 18762 гривень. Враховуючи, що відповідачем не були оплачені ремонті роботи, а постановою Славутицького міського суду Київської області від 13 червня 2017 року( 12 червня 2017 року) у справі № 377/408/17, П № 3/377/159/17 провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, але факт вчинення правопорушення та вина ОСОБА_2 доведені, він був змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення вартості відновлювального ремонту його автомобіля на суму 18762 гривні та спричиненої моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Моральна шкода визначена виходячи із характеру та ступеню тяжкості спричинених позивачу моральних страждань, тривалості часу, який він змушений витрачати для захисту своїх порушених прав, в тому числі і як власника транспортного засобу на вирішення питань усунення тих негативних наслідків, які настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До канцелярії суд подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи за правилами ст. ст. 128 - 130 ЦПК України повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не подав, відзив на позовну заяву не надіслав.

За наявністю умов, передбачених ст. ст. 280 - 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 27.02.2018 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 377/408/17, провадження № 3/377/159/17, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Славутицького міського суду Київської області від 12 червня 2017 року, в якій була виправлена описка в даті її винесення згідно постанови цього суду від 13 червня 2017 року (справа № 377/408/17, провадження № 3/377/159/17), що набрали законної сили, провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Як вбачається із змісту даної постанови, 09 жовтня 2016 року, о 15 годині 30 хвилин, у АДРЕСА_1, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ 111831, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_3. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 ПДР України. Факт вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_2 та його вина підтверджена дослідженими письмовими доказами у цій справі.

Зі схеми місця ДТП від 09 жовтня 2016 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 377/408/17, П № 3/377/159/17, і яка була підписана ОСОБА_1, вбачається, що автомобіль марки «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2, під час ДТП, яка мала місце 09 жовтня 2016 року о 15 годині 30 хвилин біля буд. № 1 Невського кварталу м. Славутича, отримав наступні пошкодження: пошкоджені задні праві дверцята та поріг з правого боку.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 09.02.2008 року, автомобільмарки «Honda Civic», номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_1, позивачу у справі.

Для проведення ремонту пошкодженого автомобіля позивач звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у м. Чернігові, який займається ремонтом автотранспортних засобів.

Згідно Акту виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастильних матеріалів № ОУ-0000008 від 08.02.2017 рокувартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, становить 18762 гривні.

Квитанцією до прибуткового касового ордеру від 08 лютого 2017 року підтверджено, що ОСОБА_1 здійснено оплату за ремонт автомобіля ФОП ОСОБА_3 в сумі 18762 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно правил ч.6 ст. 82 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1). Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Таким чином, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Вина ОСОБА_2 у спричиненні шкоди автомобілюмарки «Honda Civic», номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1, позивачу, встановлена постановою Славутицького міського суду Київської області у справі № 377/408/17, П № 3/377/159/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі(передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В обґрунтування розміру завданих збитків позивачем було надано разом із позовною заявою до суду копію акту виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастильних матеріалів № ОУ-0000008 від 08.02.2017 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт складає 18762 гривень, з яких: 1900 гривень - дверця задня права/підготовка та фарбування; 1700 гривень - поріг правий/підготовка та фарбування; 700 гривень - дверця передня права/підготовка та фарбування; 1700 гривень - крило заднє праве/підготовка та фарбування; 200 гривень - молдинг дверці/підготовка та фарбування; 900 гривень - поріг/рихтування; 250 гривень - дверцята задня права/розбірка та збірка; 250 гривень - дверця задня права/перепакування; 200 гривень - дверця передня права/розбірка та збірка; 150 гривень - крило заднє праве/розбірка та збірка; 300 гривень - поклейка аракальної плівки; 10512 гривень - встановлені виконавцем матеріали, запчастини, паливно-мастильні матеріали - дверця задня права.

Зазначені витрати позивача стали наслідком протиправних та винних дій відповідача - ОСОБА_2 під час керування ним автомобілем марки ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1,який здійснив наїзд на автомобіль позивача, тому ці витрати є збитками позивача в розумінні частини другої ст. 22 Цивільного кодексу України, оскільки за своєю правовою природою збитками є реальні витрати особи, спричинені порушенням її права, які вона обов'язково може зробити або вже зробила для відновлення порушеного права.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що в результаті неправомірних дій відповідача йому було завдано збитків внаслідок пошкодження автомобіля «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2,в ДТП, що мала місце 09.10.2016 року, які полягають у здійснених ним витратах, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля, і становлять 18762 гривні, з огляду на доведеність зазначеної суми належними та допустимими доказами.

Виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 зобов'язаний, відшкодувати позивачеві понесені ним збитки, пов'язані з пошкодженням автомобіля«Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2, в ДТП, що мала місце 09.10.2016 року, в розмірі 18762 гривні.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2); у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачу неправомірними діями відповідача було завдано моральної шкоди, оскільки йому довелося шукати гроші для ремонту автомобіля, через шо останній зазнав незручностей та переживань у зв'язку з додатковими незапланованими витратами. Розпланований сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт та відновлення пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, що спричинило виникнення значних незручностей та непорозумінь. Таким чином через нецільове використання сімейних коштів постраждав не лише позивач, а й члени його родини. Крім того, автомобіль постійно використовувався позивачем та членами його родини, а після ДТП користування транспортним засобом протягом тривалого часу було обмежено, також протягом цього часу їм довелося пересуватися альтернативними видами транспорту чи пішки, що викликало суттєві незручності. Багато запланованих справ, що потребували пересування автомобілем, позивачеві довелося відкласти, а від деяких взагалі відмовитись. Також позивачеві довелося пережити значні душевні хвилювання через необхідність у спілкуванні та наданні пояснень працівникам поліції з-приводу даної ДТП. В зв'язку із хвилюванням порушився його звичайний спосіб життя, нормальний здоровий сон, а також вплинуло на його нормальний темп роботи. В зв'язку з пошкодженням транспортного засобу позивачу довелося пережити нервовий стрес, досить довгий час перебував в депресивному стані, що вплинуло на відносини в сім'ї. Оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдані ним збитки, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом, що в свою чергу спричинило йому незручності та необхідність пережити душевні хвилювання.

Суму відшкодування моральної шкоди суд визначає, виходячи із характеру і тривалості моральних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, часу, який ним був витрачений для ремонту автомобіля, та часу, протягом якого він не міг використовувати автомобіль для своїх потреб, в розмірі 2000 гривень.

В іншій частині позов є недоведеним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру 640 гривень та за вимогу немайнового характеру 640 гривень. Враховуючи, що позовна вимога майнового характеру підлягає задоволенню в повному обсязі, а немайнова вимога підлягає частковому задоволенню, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 2000 гривень х 100: 10000 гривень = 20 % (відсоток розміру задоволеного позову в частині немайнової вимоги); 640 х 20:100 = 128 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову в частині немайнової вимоги). Загальна сума судових витрат по оплаті судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 768 гривень ( 640 гривень ( судовий збір за вимогу майнового характеру) + 128 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову в частині немайнової вимоги)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_4, на відшкодування майнової шкоди 18762 гривні, на відшкодування моральної шкоди 2000 гривень, всього 20762 гривні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_4, 768 гривень судових витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. Ф. Теремецька