Справа № 136/2024/17
провадження № 2/136/159/18
РІШЕННЯ

іменем України

"03" квітня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участі секретаря судових засідань Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

учасники справи

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача за довіреністю від 26.03.2018 за №1214 - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів визначених за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи підставність позову тим, що за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2013 з ОСОБА_3 на її, ОСОБА_2, користь присуджено аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає у позову, що з часу ухвалення рішення суду відбулись зміни її матеріального та сімейного стану в сторону погіршення, оскільки тривалий час вона не працює, у зв'язку із чим не отримує доходів. Крім цього, вона має ще одну дитину від іншого шлюбу - ОСОБА_6, на належний розвиток та рівень життя якої витрачаються значні кошти. Їх спільна із відповідачем дитина підростає, тому потребує більших матеріальних витрат на її утримання та виховання, а також додаткових витрат на її розвиток, у той час як ціни зростають, а в країні відбуваються інфляційні процеси. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів визначених рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2013, з 1/6 частки заробітку доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на 1/3 частку заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В межах строку наданого судом відповідачем 19.02.2018 було надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що наведені позивачем обставини щодо зміни її матеріального та сімейного стану не підтверджені належними чином допустимими доказами. Також вказав на зміни його матеріального та сімейного стану, оскільки на даний час він офіційно звільнився із роботи, інших доходів не має, а на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_5 від іншого шлюбу, щодо якого несе обов'язок щодо забезпечення належного утримання.

В судове засідання позивач не з'явилась у заяві поданій до суду позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання також не з'явились, в заяві поданій представником, останній зазначив, що вимоги за позовом вони визнають частково в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Просить розгляд справи проводити за їх відсутності.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить розгляд за наявними матеріалами справи, за відсутності сторін, при цьому, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2013 було змінено розмір аліментів визначених рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2006 року, які стягувались з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 1/3 частини на 1/6 частину заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня набрання рішення суду чинності і до досягнення дочкою повноліття.

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.12.2013.

Позивач звернулась до суду із даним позовом про зміну розміру аліментів визначених за вищевказаним рішенням суду, вказуючи на зміни її матеріального та сімейного стану.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із аналізу норм ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не вважається незмінним.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивачем не надано жодних належних, допустимих доказів на підтвердження зміни її матеріального чи сімейного стану, які відбулись з часу ухвалення вищевказаного судового рішення про присудження аліментів із відповідача на її користь на утримання їх спільної дитини, оскільки обставини, на які вона посилається у позові мали місце ще до ухвалення рішення суду від 20.11.2013 та були враховані судом при його ухваленні, зокрема: реєстрація нового шлюбу позивача, народження у цьому шлюбі дитини ОСОБА_6, відсутність офіційного місця її працевлаштування.

Судом встановлено, що отримуваний позивачем дохід складають лише аліменти згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суму виплачених доходів та утримання податків (а.с.21).

Утім суд погоджується із тими обставинами, які є загальновідомими, щодо інфляційний процесів у країні, здорожчання цін та здешевлення національної грошової одиниці.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що є їх рівним обов'язком (ст.141 СК України).

Із наданих відповідачем доказів встановлено, що після ухвалення судового рішення про присудження із нього аліментів відбулись зміни його матеріального стану, оскільки як встановлено із записів трудової книжки серія НОМЕР_3, відповідач звільнений з офіційного місця роботи 11.09.2017 згідно наказу №42-к за згодою сторін.

Інші докази щодо його сімейного стану, а саме: укладення іншого шлюбу та народження сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, були враховані судом у рішенні від 20.11.2013 при вирішенні спору між цими ж сторонами щодо зміни розміру аліментів визначених за попереднім рішенням суду.

Суд враховує обов'язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину до її повноліття, отож незалежно від наявності доказів щодо погіршення матеріального положення платника це є лише підставою для зменшення розміру аліментів.

При цьому, суд враховує, що 17.05.2017 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину, не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2018 року становить 1492 грн.

З урахуванням встановлених судом обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, обставин, передбачених ст.182 СК України, рівного обов'язку батьків надавати матеріальну допомогу по відношенню щодо своєї дитини, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання їх спільної із позивачем дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку доходу але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

При цьому, згідно поданої до суду заяви, у якій відповідач погодився із таким розміром аліментів, суд вважає, що він реально зможе виконати такі зобов'язання.

Розмір аліментів у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили (абз.4 п.23 постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, отож присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких при пред'явленні позову був звільнений позивач.

На підставі ст.192 СК України, керуючись ст. 259, 263, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання : АДРЕСА_2, реєстраційний код облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів визначених рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2013, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частки заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на 1/4 частку його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко