Справа № 439/1539/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., представника позивача ОСОБА_1 у справах дітей ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_2 районної державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 районна державна адміністрація в інтересах малолітньої ОСОБА_4 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, які ніде не зареєстровані, фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; передати дитину ОСОБА_4 органу опіки та піклування ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області.

Представник ОСОБА_1 у справах дітей ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик до суду, в судове засідання не прибули, причину своєї неявки суд не повідомили. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачі до суду не надходило.

Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Взявши до уваги пояснення позивача, дослідивши представлені суду документи, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 являються батьками дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- СГ № 485435 від 04 лютого 2016 року (а.с. 7).

З пояснень представника позивача вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованні дитини, дочці ОСОБА_7 уже два роки, а за цей період відповідачі жодного разу не провідали дитину не утримують її, тому існують підстави, передбачені ст.164 Сімейного кодексу України для позбавлення відповідача батьківських прав.

Зазначені обставини підтверджуються висновком органу опіки і піклування ОСОБА_2 райдержадміністрації від 11.10.2017 року № 04.37/503 /-13-1 та рішенням комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 РДА від 11.10.2017 року № 28 (а.с. 4-6).

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно.

Як зазначено у висновку органу опіки і піклування ОСОБА_2 РДА Львівської області від 11.10.2017 року відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання батьківських обовязків, не цікавляться життям та здоровям дитини, не беруть участі у її вихованні.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідачів від виконання ними своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову.

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовом задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути солідарно судовий збір в розмірі 702,80 грн. з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, одержувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_8