Постанова

Іменем України

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 175/1789/15-ц

провадження № 61-1468 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя - доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дочірій Банк Сбербанку Росії»,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року у складі колегії суддів Пономарь З. М., Петешенкової М. Ю., Черненкової Л. А.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «ДБ Сбербанк Росії»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк»), про зобов'язання здійснити перерахування грошових коштів на рахунок в іншій банківській установі та відшкодування збитків.

Позовна заява мотивована тим, що 04 травня 2012 року між ПАТ «Сбербанк» та ним укладено договір щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Стартовий» у рамках договору щодо банківського обслуговування.

Згідно із пунктом третім вказаного договору, на підставі його заяви відкрито поточний (мультивалютний) рахунок НОМЕР_1

10 березня 2015 року він звернувся до ПАТ «Сбербанк» із заявою про закриття вказаного поточного (мультивалютного) рахунку та перерахування коштів на депозитний рахунок у акціонерному товаристві «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк»).

Однак, ПАТ «Сбербанк» повідомило йому, що за переказ (перерахування) коштів із його рахунку на банківський рахунок іншої фінансової установи, у відповідності до пункту 8.1. Тарифів комісійної винагороди за банківськими операціями і послугами для фізичних осіб (далі - Тарифи РКО), які діють станом на 13 березня 2015 року, позивач має сплатити комісійну винагороду у розмірі 2 % від суми, що перераховується, але не менше 25 доларів США. Комісійна винагорода має сплачуватися у національній валюті за офіційним курсом Національного банку України станом на час здійснення банківської операції.

При укладенні договору з ПАТ «Ощадбанк» він не підписував умов банківського обслуговування фізичних осіб в акціонерному товаристві «Сбербанк Росії» та не був ознайомлений із Тарифами РКО.

Крім того, 06 березня 2015 року між ним та АТ «Ощадбанк» укладено договір на вклад «Класичний». Оскільки ПАТ «Сбербанк» не перерахувало кошти на депозитний рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк», позивач не отримав відсотків за користування депозитними коштами, тому вважає, що йому завдано збитки на суму 1 937 доларів США.

Оскільки перерахування коштів на банківський рахунок іншої фінансової установи відповідачем проведено не було, ОСОБА_1 просив зобов'язати ПАТ «Сбербанк» перерахувати кошти в іноземній валюті з поточного (мультивалютного) рахунку на депозитний рахунок, відкритий в іншій фінансовій установі, на підставі Тарифів РКО, що діяли станом на 10 березня 2015 року, та стягнути на його користь збитки у розмірі 1 937 долари США.

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року у складі судді Борисова С. М., описова частина якого доповнена додатковим рішенням цього ж суду від 15 грудня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у позові.

Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції мотивовані тим, що за здійснення банківської операції з перерахування коштів на банківський рахунок в іншій фінансовій установі пунктом 18.1. Тарифів РКО передбачено сплату комісії у розмірі 2 % від суми, що перераховується, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, позовні вимоги щодо стягнення з банку завданих позивачу збитків, не підтверджені належними і допустимими доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року залишено без змін, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2015 року скасовано.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що положеннями договору щодо обслуговування на умовах пакету та послуг «Стартовий» у рамках договору щодо банківського обслуговування, умовами банківського обслуговування фізичних осіб в акціонерному товаристві «Сбербанк Росії» (далі - Умови) та Тарифами РКО передбачено сплату комісійної винагороди за здійснення банківських операцій у розмірі 2 % від суми переказу. Оскільки укладений та підписаний ОСОБА_1 договір не оспорювався та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, тому немає підстав вважати, що ПАТ «Сбербанк» порушило права позивача. Крім того, апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_1, скасував додаткове рішення суду першої інстанції, як зайво ухвалене.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що договір про обслуговування на умовах пакету та послуг «Стартовий» в рамках договору щодо банківського обслуговування та Умови від 16 січня 2012 року не містять положень щодо сплати комісії за перерахування коштів із поточного рахунку; про зміни та доповнення вказаних умов та Тарифів РКО банк належним чином не повідомив позивача; положення договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Сбербанк» містять посилання на Умови, зі змістом яких можливо ознайомитись лише на офіційному сайті банку в мережі Інтернет, що суперечить нормам Закону України «Про захист прав споживачів»; такі Умови позивачем підписано не було; Тарифи РКО, які діяли на час подання ОСОБА_1 заяви про закриття поточного рахунку, передбачали, що послуга з перерахування коштів не тарифікується.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

04 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04 травня 2012 року між ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_1 укладено договір щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Стартовий» у рамках договору щодо банківського обслуговування.

За умовами вказаного договору ПАТ «Сбербанк» зобов'язалось надати ОСОБА_1 комплекс послуг, що включені до пакету продуктів і послуг «Стартовий», умови якого погоджені у цьому договорі, згідно з відповідними підрозділами, пунктами та/або підпунктами Умов банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Сбербанк Росії», затвердженими наказом Голови Правління від 16 січня 2012 року № 37.

Згідно із пунктом третім вказаного договору, на підставі заяви ОСОБА_1, відкрито на його ім'я поточний (мультивалютний) рахунок НОМЕР_1

Відповідно до пункту четвертого вказаного договору, за відкриття та обслуговування пакету Клієнт сплачує комісійну винагороду у розмірі, визначеному відповідними розділами тарифів по пакетах продуктів та послуг, у порядку передбаченого умовами.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

У справі, яка переглядається, суди правомірно виходили із того, що між сторонами укладено договір щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Стартовий» у рамках договору щодо банківського обслуговування, умови якого погоджені згідно з відповідними підрозділами, пунктами та/або підпунктами Умов банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Сбербанк Росії», затверджених наказом Голови Правління від 16 січня 2012 року № 37.

Пунктом 1.6.10. Умов сторони погодили, що підписанням договору вони підтверджують досягнення взаємної згоди про наступний порядок зміни умов договору, у тому числі Тарифів РКО, якщо інший порядок прямо не передбачений договором: не пізніше, ніж за сім календарних днів до запропонованої дати внесення відповідних змін, банк направляє клієнту пропозицію про зміну договору із зазначенням дати набуття чинності такої зміни одним або декількома з наступних способів (за вибором банку): шляхом розміщення відповідних повідомлень про зміну умов договору на інформаційних стендах, розташованих в операційному та/або касовому залах банку, та/або на сайті банку, або у щомісячних виписках за поточним рахунком.

Згідно з пунктом 1.6.11. Умов, ОСОБА_1 прийняв на себе обов'язок самостійно відстежувати наявність/відсутність пропозицій банку про зміну умов договору в операційному/касовому залі та/або на сайті банку в мережі Інтернет.

10 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Сбербанк» із заявою про закриття вказаного поточного (мультивалютного) рахунку та перерахування коштів на депозитний рахунок у АТ «Ощадбанк».

Підпунктом 6.4.5. пункту 6.4. підрозділу 6 Умов визначено, що за здійснення операцій за рахунками, у тому числі таких, що ініційовані за допомогою системи, клієнт сплачує банку комісійну винагороду, розмір якої визначається Тарифами РКО/ та/або Тарифами по Пакетах продуктів та послуг по карткових рахунках, чинними на момент здійснення операції.

У листі від 16 березня 2015 року ПАТ «Сбербанк» повідомило ОСОБА_1, що за переказ (перерахування) коштів з його рахунку на банківський рахунок іншої фінансової установи, у відповідності до пункту 8.1. Тарифів комісійної винагороди за банківськими операціями і послугами для фізичних осіб, які діють станом на 13 березня 2015 року, позивач має сплатити комісійну винагороду у розмірі 2 % від суми, що перераховується, але не менше 25 доларів США. Комісійна винагорода має сплачуватися у національній валюті за офіційним курсом Національного банку України станом на сам здійснення банківської операції.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, вірно визначив характер спірних правовідносин і норму права, яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, а тому обґрунтовано залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно із статтею 410 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В.Синельников

Ю. В.Черняк