Справа № 211/591/18
Провадження № 2-з/211/13/18
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

13 квітня 2018 рокуДовгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Ніколенко Д.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановила:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики (розпискою), відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідачів борг за договором позики у розмірі по 1870700,00 грн. з кожного, та 3% річних від простроченої суми - по 496455,00 грн. з кожного.

12 квітня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якого він просить накласти арешт на все нерухома та рухоме майно, яке належить на правах приватної власності ОСОБА_3 житловий будинок з господарчими спорудами по вул. Садова,100 смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, та земельну ділянку площею 0,0803 га за тією ж адресою, яке було набуто будучи в шлюбі з ОСОБА_6, та заборонити його відчуження. До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нерухомого та рухомого майна, яке належить відповідачам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини 1,2 статті 150 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Предметом позову є стягнення з відповідачів боргу за договором позики.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) судам розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дотримуючись означених вимог закону суд приходить до висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами та буде порушувати принцип диспозитивності та рівності сторін, зокрема відповідача ОСОБА_3 порівняно з іншими учасниками процесу, у реалізації нею своїх прав та законних інтересів, що призводить до істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін по справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 являється в судове засідання, доказів на можливість реалізації нею належного їй майна, що може призвести до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, суду не надано.

Враховуючи викладене та норми законодавства, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на необґрунтованих припущеннях та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд,-

ухвалила:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 квітня 2018 року.

Суддя Д.М.Ніколенко