Справа № 203/4082/17
19 лютого 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Булеці А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про відшкодування матеріальної шкоди,-
В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Відповідач в особі Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» явку свого представника за судовими викликами не забезпечив, про причини неявки представника не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку за відсутності сторін та на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01.09.2017 року о 13-50 г. в м.Дніпрі на пр.Олександра Поля сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Тойота д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та Шкода д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2017 року ОСОБА_4 за фактом ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський Страховий Союз» згідно страхового полісу АК/4359388.
Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, було встановлено в сумі 100000 грн., франшизи в розмірі 1000 грн.
Також наданими позивачем доказами доведено, що 05.09.2017 року останній подав до страхової компанії заяви з повідомленням про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.
19.09.2017 року позивач повторно звертався до страховика з запитом щодо надання відомостей про стан страхової справи.
Як зазначив позивач та не спростовано відповідачами, до теперішнього часу завдані йому матеріальні збитки відповідачами не відшкодовано.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страхо-вик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно п.п.34.2,34.3,34.4 ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (п.36.2 ст.36 Закону).
Як встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, була скоєна з вини відповідача ОСОБА_5, що підтверджується постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2017 року, яка набрала законної сили. А тому, вказана постанова враховується судом під час розгляду даної цивільної справи в контексті положень ч.ч.4-6 ст.82 ЦПК України.
Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський Страховий Союз» згідно страхового полісу АК/4359388, яке свого обовязку відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виконало та не здійснило страхового відшкодування в розмірі оціненої у передбаченому законом порядку матеріальної шкоди, в межах ліміту відповдальності та за виключенням встановленого розміру франшизи.
Відповідачі до суду не зявились, відзиву на позов не надали та обґрунтованість доводів позовної заяви та заявлених вимог не спростували.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінка майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
З наданої до позовної заяви квитанції до прибуткового касового ордеру вбачається, що за проведення оцінки вартості заподіяних збитків позивачем було сплачено субєкту оціночної діяльності 1500 грн., які суд в силу ст.22 ЦК України та ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суд визнає вимушеними матеріальними збитками, що поніс позивач.
Разом з тим, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів тому, що страховик у відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду забезпечив направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
В звязку з цим, позивачем самостійно було обрано експерта для визначення розміру шкоди.
А тому, за вказаних обставин та положень зазначеної вище ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязок відшкодування позивачу витрати на проведення експертизи виник саме у Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз».
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених до відповідача ОСОБА_2 вимог про відшкодування витрат на проведення оцінки вартості заподіяних збитків в сумі 1500 грн. та необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині.
Під час розгляду справи позивачем було понесено судові витрати у вигляді сплаченого за подачу позовної заяви судового збору в сумі 640 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн., факт понесення яких підтверджується відповідною квитанцією про сплату судового збору, договором про надання правової допомоги від 26.10.2017 року з адвокатом ОСОБА_7, додатком №1 до вказаного договору щодо погодження розміру ставки адвокатського гонорару та розрахунком вартості адвокатського гонорару з зазначенням наданих послуг та витраченого часу, складеним у відповідності до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Таким чином, у відповідності до ст.141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 3140 грн. виходячи із наступного розрахунку:
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.988,990,1188,1192,1194 ЦК України, ст.ст.6,22,29,34,35,36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-80,141,211,223,247,258,259,263-268,280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 27 лютого 2018 року.

Суддя С.Ю. Казак