Номер провадження: 22-ц/785/2167/18
Номер справи місцевого суду: 522/3260/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Образцова Тетяна Анатоліївна про визнання договору дарування удаваним правочином, який вчинений з метою приховання іншого правочину-договору купівлі-продажу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Загороднюка В.І. 26 липня 2017 року в м. Одесі,-

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання договору дарування удаваним правочином, який вчинений з метою приховання іншого правочину-договору купівлі-продажу (а. с. 1-7).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2017 року накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1 (а. с. 16-17).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 20-22).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Приймаючи рішення про забезпечення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції з метою попередження ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання майбутнього рішення суду, вважав за необхідним накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 удаваним правочином, який вчинений з метою приховання іншого правочину-договору купівлі-продажу та визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовним вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом накладання арешту, оскільки заходи забезпечення позову співмірні і відповідають заявленим вимогам, безпосередньо пов'язані з предметом спору, є необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2017 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.02.2018 року.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: А.П.Заїкін

А.А.Калараш