Справа № 587/263/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Черних О.М.,

секретаря судового засідання - Скрипка Соіна О.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 (с. Битиця, вул. Сумська, 32, Сумського району Сумської області), заінтересована особа - Битицька сільська рада (юридична адреса: вул. Кірова, буд. 96, с. Битиця, Сумського району, Сумської області) про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01 січня 2000 року по 21 лютого 2006 року, тобто до дня смерті останньої за адресою: вул. Сумська, 32, с. Битиця, Сумського району, Сумської області. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 за життя належали земельні ділянки, які знаходяться на території Битицької сільської ради площею 3,40 га та 1,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Все своє майно вона заповіла його матері ОСОБА_4 Зазначив, що ОСОБА_3, хоча і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 12, Сумського району, Сумської області проте фактично з 2000 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з його матірю. Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 в установлений строк в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки вважала, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, бо постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. 06 травня 2017 року померла ОСОБА_4, але приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовила заявнику у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи її тим, що ОСОБА_4 не подала заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована з ОСОБА_3 за однією адресою, отже спадщину не прийняла. У звязку з чим йому необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, щоб мати змогу отримати спадщину.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву з підстав зазначених в ній підтримав та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що заява про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.1992 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_4 (а.с.9)

21.02.2006 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 017834 (а.с.8)

На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17)

Натомість фактично вона проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_4 за адресою: : вул. Сумська, 32, с. Битиця, Сумського району, Сумської області.

Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які суду пояснили, що вони були сусідами ОСОБА_4 і бачили, що вона перевезла до себе свою матір і вони всією родиною піклувались про неї, жила вона приблизно у них років 5-6 , вони займались її похованням.

Після смерті своєї матері ОСОБА_4 в установлений шестимісячний строк нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки вважала, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України за якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На теперішній час, заявник ОСОБА_2 позбавлений оформити спадщину після смерті своєї матері, так як нотаріус йому не видає свідоцтво про право на спадщину, оскільки на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.2 ст. 315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що заявник позбавлений можливості оформити спадщину після смерті своєї матері, так як на день смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами, хоча фактично ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_4 за однією адресою, тому суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_3 з його матірю ОСОБА_4 з 01 січня 2000 року по 21 лютого 2006 року за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Битиця, вул. Сумська, буд. 32, оскільки цей факт підтверджується доказами, а його встановлення має юридичне значення для заявника надає право на оформлення спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89,259,263,264,265,293,315,ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 (вул. Сумська, 32, с. Битиця, Сумського району Сумської області), заінтересована особа - Битицька сілька рада (юридична адреса: вул.Кірова, буд. 96, с. Битиця, Сумського району, Сумської області) про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 з його матірю ОСОБА_4 з 01 січня 2000 року по 21 лютого 2006 року за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Битиця, вул. Сумська, буд. 32

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних