Справа № 308/7998/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,

за участю секретаря Пилип Б.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року (у складі судді Бенци К.К.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у серпні 2017 р.

Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог указала, що шлюб між нею і відповідачем рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2017 р. було розірвано, у шлюбі в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки дитина проживає разом із матір'ю, то для забезпечення гідних умов житті і розвитку дитини, доцільно стягувати аліменти з батька дитини.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмолено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що не в змозі в повному обсязі забезпечувати дитину найнеобхіднішим, дитина перебуває повністю на утриманні та вихованні мами, а відповідач не дбає про матеріальне забезпечення дитини. Зазначає, що квитанції про перерахування коштів на рахунок позивача, додані відповідачем до матеріалів справи, не є належним і допустимим доказомутримання їх спільного сина. Стверджує, що відповідач працює неофіційно на будівництві за кордоном і має там високі та нерегулярні доходи, які витрачає на свої власні потреби.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд виходив із принципів розумності та справедливості щодо визначення розміру стягуваних аліментів і рівності сторін щодо обов'язку утримувати дітей.

При цьому судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2017 р. (а.с.7). У шлюбі в сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.6). Згідно з довідкою житлово-будівельного кооперативу «СИЛУЕТ» про склад сім`ї від 09.08.2017 р. № 25 ОСОБА_4 проживає із матір'ю - ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Матеріалами справи встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом із мамою (позивачем) і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину, ніж той із батьків, із ким дитина не проживає. Однак, не можна погодитися із доводом апеляційної скарги про те, що відповідач не дбає про матеріальне становище дитини.

Так, відповідач подав низку квитанцій, які свідчать про перерахування ним різних сум на рахунок ОСОБА_2 (а.с.58-83), та фотокартки, з яких убачається факт проведення дозвілля і відпочинок на морі з сином (а.с.84).

Тобто, наведене дає підстави для висновку, що відповідач брав і бере участь у матеріальному забезпеченні дитини та її культурному розвитку.

Довід апеляційної про те, що відповідач працює неофіційно на будівництві за кордоном і має високі та нерегулярні доходи, які витрачає на свої власні потреби, є припущенням, тобто бездоказовим твердженням.

Натомість, відповідач у суді першої інстанції додав відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, із яких видно, що в період із 01.01.2017 р. по 30.09.2017 р. у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня інформація про доходи ОСОБА_3 (а.с.57).

На обґрунтування стягнення із відповідача аліментів на свою користь на утримання дитини в розмірі 2500 грн. позивач посилається на стан здоров'я дитини, а саме: проблеми, пов'язанні із захворюванням очей (а.с.8,37-39), однак такі вимоги можуть бути підставою для стягнення додаткових витрат на дитину в порядку, передбаченому ч.1 ст.185 СК України, але аж ніяк не обґрунтуванням розміру аліментів у сумі 2500 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Для дітей вікомвід 6 до 18 років установлено: з 1 січня 2018 р. - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., а з 1 грудня - 2027 грн.

Суд першої інстанції визначив суму стягуваних аліментів у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повністю відповідає вимогам матеріального закону. А довід апеляційної скарги про те, що такий розмір аліментів є заниженим, ґрунтується на суб'єктивній думці позивача та не відповідає нормам матеріального права.

У контексті наведеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року залишити без змін. 3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4. Повне судове рішення складено 27 лютого 2018 року.

Судді: