26.02.2018 637/1178/17
Іменем України
26 лютого 2018 року с.м.т.Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - Тордія Е.Н.
за участю секретаря Сергієнко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні с.м.т.Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборогованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 05 березня 2011 року року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір.
В свою чергу відповідач, зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує та порушив умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Згідно кредитного договору при порушенні (позичальником) відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Відповідач не надав своєчасно позивачу - банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору.
Представник позивача в судове засідання не зявився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання не зявлявся, про час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, поважної причини своєї неяви суду не повідомив.
Згідно довідки ВОМІ РМП ГУДМС України в Харківській області від 21 грудня 2017 року відповідач зареєстрований: на території Харківської області Шевченківського раойну в АДРЕСА_1. Документи послані судом за вказаною адресою повернуті за закінченням терміну зберігання (відмова отримувати пакет документів та судові повістки).
Відповідно до положень ст.131 ЦПК України учасники судового процесу, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місяця проживання або місця знаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи зазначене положення закону ОСОБА_1 вважається повідомленим про розгляд справи.
Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причину неявки, то суддя, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору б/н, від 05 березня 2011 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти у сумі 2000.00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
За умов кредитного договору відповідач повинен виконувати правила користування платіжною карткою для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат.
При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на кредитну картку.
В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконує.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобовязання належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачана позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально 1600.00 грн. судового збору відповідно до положень ст.133 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 131, 133, 141, 223, 247, 259-268, 280-283 ЦПК України, ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ