ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/894/18 Справа № 216/6208/17 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів- Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року, яке постановлено суддею Сидорак В.В. в місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 18 лютого 2006 р. Від шлюбумає сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З березня 2009 року шлюб між ними було розірвано, та з часу розірвання шлюбу відповідач проживає окремо від них, тривалий час відповідач фактично не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 29 листопада 2017 року на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття на користь матері дитини - ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1898,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 213,13 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежів за один місяць.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісяця з урахуванням індексації, до досягнення повноліття сина, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5696,00 грн.

Апелянт ОСОБА_2, посилається на те, що при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом не враховано вимог Сімейного кодексу України, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, не врахував докази, надані позивачем, що відповідач тривалий час фактично не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, тільки після подання позовної заяви відповідач здійснив декілька платежів на адресу позивача. Залишив поза увагою розмір витрат, необхідних для забезпечення більш-менш належних умов життя для її дитини та те, що відповідач участі у даних витратах не приймає. При цьому судом не враховано її матеріальний стан та те, що відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, сам він має добре здоров'я та є працездатною особою.

Крім того, суд першої інстанції не врахував фактичні витрати, які позивач несе на утримання дитини, ані фактичній розмір прожиткового мінімуму, встановлений для дітей віком від 6 до 18 років, тобто порушив баланс обов'язків між батьками на утримання дитини на користь відповідача.

Також позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач є директор та єдиним учасником ТОВ «ТРУБСЕРВІС ПЛЮС».

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 18 лютого 2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб), який розірваний 11 березня 2009 року, про що в книзі реєстру розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 43 (а.с. 4).

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження), який проживає з матір'ю.

Вирішуючи спір та покладаючи на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., суд першої інстанції, враховуючи принципи розумності та справедливості, вікові потреби дитини, а також те, що відповідач є працездатною особою і інших зобов'язань не має, дійшов висновку, що саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та обох батьків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та визначаючи його в сумі 1000 грн., суд першої інстанції врахував матеріальний стан відповідача, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, реальну можливість відповідача сплачувати аліменти, у зазначеному розмірі та дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий розмір відповідатиме встановленому ст. 2 Конвенції ООН про права дитини принципу рівності прав дітей.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не враховано вимог Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки ухвалюючи рішення суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи та виходив з рівності батьків утримувати дитину до її повноліття, при цьому врахував матеріальний стан сторін, стан здоров'я відповідача та дитини, та те, що у платника аліментів є інші діти.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача стосовно того, що суд не врахував, що відповідач усіляко ухиляється від свого обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини, має прихований заробіток, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених вище обставин.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що їх спільний з відповідачем син, потребує забезпечення на харчування та одяг, оскільки питання щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину вирішується відповідно до положень ст. 185 СК України.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом не враховано, що відповідач є директором та єдиним учасником ТОВ «ТРУБСЕРВІС ПЛЮС», оскільки зазначені посилання не підтверджені належними та допустимими доказами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача в тій частині, що судом не враховано її матеріального стану та того, що відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, сам він має добре здоров'я та є працездатною особою, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановленого в суді першої інстанції, відповідач ОСОБА_3, має крім спільної дитини з позивачем, двох малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 36-37). Згідно судового наказу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 16 січня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

У зв'язку з чим, судом першої інстанції надано правильну оцінку обставинам й доказам по справі у відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України, й правильно визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо необхідності збільшення розміру аліментів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Рішення Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий :

Судді: