Справа № 237/88/18
Провадження № 2/237/504/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.03.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

за участю секретаря Шавкун Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Максимільянівської сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати права власності на житловий будинок № 204 по вул. Октябрська, с. Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області придбаного в наслідок укладання біржового контракту (договору купівлі-продажу), зареєстрованого в Регіональній товарній біржі «Время» 18.08.1998 р., в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу), зареєстрованого в Регіональній товарній біржі «Время» 18.08.1998р., р-р № 237 ОСОБА_2 належав будинок № 204 по вул. Октябрська, с. Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області.

31.05.2017 року померла матір позивача ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилась спадщина на вищевказаний будинок. Після звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, він отримав відмову у звязку з тим, що біржовий контракт не був нотаріально посвідчений, тобто відсутні правовстановлюючі документи на будинок. У зв'язку з вищенаведеним у позивача виникла необхідність звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень до позову не має.

Враховуючи, що позивачем до позову додано заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши позивача, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаного будинку та ЦК України у редакції 2003 року, який діяв на момент виникнення права спадкування за законом.

Судом встановлено, що 18.08.1998 р. між ОСОБА_3, яка діє від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу жилого дому), зареєстрований в Регіональній товарній біржі «Время» 18.08.1998 р., р-р № 237, згідно якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 придбала житловий будинок № 204, розташований за адресою: вул. Октябрська, буд. 204, с. Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області. (а.с. 6-7)

07.12.1998 року вказаний договір був зареєстрований в Мар'їнському районному державному підприємстві капітального будівництва та технічної інвентаризації. (а.с. 7)

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України).

Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.

Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.

Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала вказаний будинок.

Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу № 237 від 18 серня 1998 року ніким не спростовані та свідчать про те, що матір позивача ОСОБА_2 є добросовісним набувачем вказаного будинку, оскільки придбала його відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши продавцю вартість будинку, зареєструвавши його в Мар'їнському районному державному підприємстві капітального будівництва та технічної інвентаризації, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

31.05.2017 року померла ОСОБА_2, про що 01.06.2017 року виконавчим комітетом Максимільянівської сільської ради Марїнського раойну складено відповідний актовий запис за № 27, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 987808. (а.с. 13)

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на:

- житловий будинок № 204 по вул. Октябрська, с. Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області.

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 син спадкодавця, згідно свідоцтва про народження, серія ІV-ЕД № 252670. (а.с. 10)

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інформації про відмову від спадщини до суду не надано.

Таким чином, позивач фактично прийняла спадщину, шляхом розпорядження спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом у зв'язку з відсутністю іншого порядку визнання права власності.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК Україна у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Максимільянівської сільської ради про визнання права власності на будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою: Донецька область, с. Максимільянівка, Марїнського райоу, вулиця Жовтнева (колишня Октябрська), будинок 204, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Суддя В.А. Приходько

Дата документу 28.03.18 року