Справа № 185/4940/17
Провадження № 2/185/254/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Красуцький Б.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В

23 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який 29 січня 2018 року уточнив, та відповідно до якого просив суд:

1.Постановити рішення, котрим зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належної йому частині житлового будинку АДРЕСА_1, усунути порушення його прав як власника даного житлового приміщення, надати йому ключі від будинку і вільний доступ до нього, а також повернути правовстановлюючі документи на його частину будинку.

2.Вселити його в належну йому частину будинку АДРЕСА_2

В обґрунтування позову він зазначив, що він є власником частини житлового будинку АДРЕСА_3 в м. Павлограді Дніпропетровської області на підставі договору дарування 1/4 частини будинку, посвідченого 14 березня 1989 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за р. 1-1191 та 1/4 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 31 липня 1985 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за № 3430. Крім нього в його частині даного житлового будинку зареєстровані відповідачі: його колишня дружина ОСОБА_3 з якою він розірвав шлюб 16 січня 2006 року і яка на даний момент не є членом його сім'ї, а також відповідач ОСОБА_4, які не є власниками даного житлового будинку і не мають права розпоряджатися будинком. Відповідачі самовільно у 2005 році відібрали у нього правовстановлюючі документи на частину його будинку і домову книгу, якими він не може скористатися, постійно погрожують йому повністю забрати його житло, стверджують, що він не отримає його і запевняють, що будинок належить їм. Відповідачі всіляко не допускають його як власника до своєї частини будинку на територію садиби і в приміщення самого будинку, перешкоджають проживати в ньому йому і його дружині, влаштовують сварки і суперечки по різним причинам і виганяють його з будинку. Відповідачі фактично вигнали його з його частини будинку і чинять перешкоди в володінні, користуванні і розпорядженні його частиною будинку. Вони змінили всі замки на вхідній двері калитки при вході на територію садиби так і у вхідних дверях самого будинку і не надають йому користуватися цими ключами, а також вільно користуватись його частиною будинку, займають в його частині житлового будинку всі кімнати, володіють та користуються ними всупереч його інтересам. Він як власник своєї частини житлового будинку не може користуватися своєю частиною будинку і проживати в ньому, а фактично з вересня 2005 року він вимушений проживати в АДРЕСА_4 у його нинішньої дружини. Він неодноразово звертався до відповідачів з питанням не чинити йому перешкод в користуванні його житловим будинком, однак відповідачі на це не реагують і створюють різні суперечки, скандали і сварки, щоб заважати йому нормально користуватися житловим будинком. Відповідачі створили йому такі нестерпні умови, які змушують його і його нинішню дружину не проживати у його власній частині будинку за адресою його реєстрації. В теперішній час в його частині житлового будинку знаходяться його особисті речі, якими він не може належним чином володіти і користуватися, так як відповідачі чинять йому перешкоди і забороняють входити в його ж частину будинку. Своїми діями відповідачі грубо порушують його права на користування, володіння і розпорядження житловим будинком АДРЕСА_2 Договору найму житлового приміщення відповідачі з ним не укладали. Таким чином, на протязі з вересня 2005 року і по теперішній час відповідачі незаконно перешкоджають йому в користуванні, володінні і розпорядженні його житловим будинком АДРЕСА_5, чим грубо порушують його конституційні права, змушують його звернутись до суду за захистом прав власності і усунення перешкод в користуванні, володінні і розпорядженні частиною будинку і вселення його у свою частину будинку.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовільнити в повному обсязі.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Від відповідачів на адресу суду надійшли заяви, відповідно до яких останні просять суд, розглядати справу за їх відсутності, та позивачеві в позовних вимогах відмовити.

29.01.2018 року свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що приїжджав ОСОБА_3 та вчинив сварку, відповідачі не перешкоджали в йому в проживанні. Міліцію викликали.

29.01.2018 року свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивача, та зазначив, що брата в будинок не впускали, його колишня дружина. Він в будинок не заходив.

29.01.2018 року свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача, та що відповідачі не впускають навіть у двір. У позивача не має ключів від будинку. Документи від будинку у нього, оскільки їм зробили усі нові документи на будинок. Приїжджала поліція.

29.01.2018 року свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є власником 56/100 частини домоволодіння. Там проживає ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 не проживає, оскільки він в будинок не може потрапити, його не пускають відповідачі. Донька сварилася з позивачем, з приводу вселення. ОСОБА_1 неодноразово приїжджав, йому двері не відкривали. Зараз в будинку ніхто не проживає.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та його представника, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що позивачу на праві власності належить частина житлового будинку АДРЕСА_7, відповідно до рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 1986 року (а.с.6-9), окрім цього це підтверджується й довідкою з КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1836 від 06.06.2017 року (арк.с.5). Іншою частиною вищезазначеного домоволодіння у розмірі частки 14/25 на праві приватної власності володіє гр. ОСОБА_8 (арк.с.47).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.15), перешкоджають позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися своєю частиною вищезазначеного будинку, що підтверджується показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд ставиться критично до показів свідка гр. ОСОБА_5, оскільки її покази спростовуються показами свідками ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, де остання є співвласником вищезазначеного будинку, та зазначає, що відповідачі створювали перешкоди у користуванні позивачу своїм будинком.

Однак, добровільно відповідачі не бажають усунути перешкоди в користуванні позивачем своєю частиною житлового будинку, договору оренди чи найму житла з позивачем не укладали.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для того, щоб відповідачів зобов'язати не перешкоджати позивачу у володінні, користуванні і розпорядженні належної йому на праві власності частиною житлового будинку АДРЕСА_8, шляхом його вселення в будинок, та надання йому вільного доступу до будинку та повернення правовстановлюючих документів на будинок і ключів від будинку.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.263, 264, 265 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, інн.НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1 від 27.11.1998 року), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, інн.НОМЕР_3) про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належної йому на праві власності частиною житлового будинку АДРЕСА_8, шляхом вселення ОСОБА_1 в будинок, надання йому вільного доступу до будинку та повернення правовстановлюючих документів на будинок і ключів від будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 320.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 320.00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 30 березня 2018 року.

Суддя: В. О. Головін