Провадження № 2-п/702/1/18
Справа № 702/650/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

19 лютого 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

за участю секретаря - Ясінської О.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик», адвокатського об»єднання «Юридична консультація №2 Шевченківського району м.Києва» про визнання договору найму транспортного засобу недійсним,

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 08.02.2018 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик», адвокатського об»єднання «Юридична консультація №2 Шевченківського району м.Києва» про визнання договору найму транспортного засобу недійсним.

Підставою для перегляду заочного рішення вважає те, що заочне рішення Монастирищенського районного суду від 11.01.2018 є невірним через неправильність та помилкове застосування норм матеріального права та цивільного процесуального законодавства України, не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, судом не були досліджені всі доводи відповідача за первісним позовом, не встановлені фактичні обставини справи під час розгляду цієї справи та їм у рішенні суду не була надана належна правова оцінка, зокрема:

1. Судом першої інстанції були неодноразово порушені вимоги щодо належного повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, крім того Суд не мав наміру надати можливості відповідачу висловити свою позицію щодо позовних вимог, надати свої заперечення та докази.

Відповідач за первісним позовом не міг бути присутнім на судових засіданнях у період розгляду справи у зв'язку із хворобою (тимчасовою втратою працездатності), про що суд першої інстанції був завчасно повідомлений. Копії листів непрацездатності додаються.

Відповідач за первісним позовом з підстав зазначених вище, об'єктивно не мав можливості брати участь у судових засіданнях, зокрема 11 січня 2018 року, коли було прийняте заочне рішення.

Представники відповідача також повідомляли суд про поважність причин їх відсутності та просили відкласти розгляд даної справи.

Відповідач та його представники були позбавлені можливості участі в судовому засіданні суду, чим в черговий раз були позбавлені судом можливості подавати свої докази, пояснення та заперечення по цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 208 ЦПК України, оскільки Відповідач за первісним позовом у даній справі є Позивачем за зустрічним позовом і свою згоду на заочний розгляд справи не підтверджував.

2. Відповідач не погоджується з ухваленим заочним рішенням, вважає, що такі висновки суду першої інстанції є невірними з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального, а також порушення норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи первісний позов про витребування автомобіля «Ауді» Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1, не встановив всі фактичні обставини справи, зокрема, автомобіль Ауді» Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ «МВВФ «Енергетик».

ОСОБА_1 - відповідач за первісним позовом, є співвласником ТОВ «МВВФ «Енергетик» зі статутним капіталом 50000000 гривень. Відповідно до п. 4.1, 4.2 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «ЕНЕРГЕТИК», затвердженого загальними зборами засновників протоколом № 21 від 21.01.2016 року, ОСОБА_1 є учасником, розмір його вкладу складає 22500000, що становить 45%.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ст. 167 ГК України).

Автомобіль «Ауді» Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний у 2014 році Товариством для його особистого користування, для вирішення виробничих та організаційних питань, крім ОСОБА_1 цей автомобіль ніхто не використовував, аналогічні автомобілі були придбані керівнику ТОВ «МВВФ «Енергетик» ОСОБА_2 та двом заступникам.

З початку реєстрації ТОВ «МВВФ «Енергетик» та до цього часу Відповідач є засновником та має 45 % у статутному капіталі даного Товариства та має право користуватись цим майном.

Суд першої інстанції, задовольняючи первісний позов, не вірно застосував норми матеріального права до вказаних правовідносин.

Так, суд у заочному рішенні послався на ст. 321 ЦК України та зазначив, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

По-перше, право власності на автомобіль «Ауді» Q7 реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, яке міститься в матеріалах справи, на ТОВ «МВВФ «Енергетик», на день розгляду справи це право відповідачем не порушено, доказів його відчуження третім особам позивачем не надано.

По-друге, відповідач як вже зазначалось вище, є співвласником юридичної особи, яка є власником автомобіля, тому відповідно має право користуватись його майном. Жодних договорів оренди з визначенням певних умов користування майна товариства або інших угод між позивачем та відповідачем не укладались.

Позивач за первісним позовом обґрунтовував свої позовні вимоги та зазначав підставу позову ч. 1 ст. 1213 ЦК України, відповідно до якої набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Суд першої інстанції не дав належну оцінку безпідставним вимогам позивача, виходячи з того, що відповідач не набував майно - спірний автомобіль. Права власності на автомобіль позивач не позбавлений. Користуватись даним автомобілем відповідач має право як учасник (співвласник) ТОВ «МВВФ «Енергетик».

3. Що стосується висновку суду, про те, що відповідач не є стороною оскаржуваного договору найму транспортного засобу, тому його права та інтереси даним договором не порушуються, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову, не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи із наступного.

Так, 31.06.2017 року між ТОВ «МВВФ «Енергетик» та Адвокатським об'єднанням «Юридична консультація № 2 Шевченківського району міста Києва» укладено договір найму транспортного засобу № 30-09/17 (надалі - Договір).

Саме на підставі даного договору ТОВ «МВВФ «Енергетик» звернулось до суду з позовною вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми упущеної вигоди та необхідності сплати штрафу у розмірі 200000 грн.

Подача позивачем заяви про залишення даної позовної вимоги без розгляду не позбавляє його можливості звернутись з аналогічною позовною заявою повторно.

Даний договір найму транспортного засобу від 31.06.2017 року сторонами не розірваний та досі чинний, ОСОБА_1 змушений захищати свої права та інтереси в судовому порядку шляхом визнання даного договору недійсним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У зустрічній позовній заяві позивач чітко зазначив підстави його фіктивності: відсутність спірного автомобіля у наймодавця на день укладення договору, обізнаність про цей факт двох сторін даного договору, наявність конфлікту між двома співвласниками ТОВ «МВВФ «Енергетик», штучне завищення розміру орендної плати.

Більш того, судом за клопотанням позивача за зустрічним позовом витребувано документи, що підтверджують прибуток Адвокатського об'єднання «Юридичної консультації № 2 Шевченківського району міста Києва». Так, згідно зазначених банківських документів у ПАТ «Ощадбанк» станом на 20.02.2017 року у адвокатському об'єднанні залишок грошових коштів складає 6437, 24 грн. Відповідно до декларації з податку на прибуток за звітний 2016 рік, дохід від будь- якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) складав 119000 грн., фінансовий результат до оподаткування складав (-33100 грн.) Отже, ці факти свідчать про неплатоспроможність АО «ЮК № 2 Шевченківського району м. Києва».

Враховуючи вищевказане, можливо дійти до висновку про недійсність договору найму транспортного засобу № 30-09/17 від 31.06.2017 року на підставі того, що зміст цього договору суперечить нормам ЦК України, оскільки договір не був спрямований на настання правових наслідків, обумовлених ним і був укладений з метою введення в оману Позивача щодо фактичних обставин правочину.

Посилаючись на ст. 280-285 ЦПК України відповідач просить переглянути та скасувати заочне рішення Монастирищенського районного суду від 11.01.2018 і призначити до розгляду справу № 702/650/17 за позовом ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", адвокатського об'єднання "Юридична консультація № 2 Шевченківського району м. Києва" про визнання договору найму транспортного засобу недійсним за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача, відповідач та його представники про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення повідомлені у встановленому порядку, про причину неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подали.

Дослідивши матеріали справи № 702/650/17 суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення до задоволення не підлягає, оскільки обставини, які викладені відповідачем ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення були предметом судового розгляду, досліджені судом, та щодо них суд ухвалив рішення.

Відповідач та два його представники неодноразово відкладали розгляд справи з різних підстав. Відповідач до заяви про відкладення розгляду справи додав копію листа непрацездатності, згідно якого він перебував на амбулаторному лікуванні в Монастирищенській районній лікарні. Відповідач не надав суду доказів (висновку ЛКК) про те, що він перебував у стані, який перешкоджав його участі в судовому засіданні.

Доказів того, що обставини на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи і не були предметом дослідження судом, відповідач до заяви про перегляд заочного рішення не надав, як і не надав підстав поважності його неявки в судове засідання 11.01.2018 та його двох представників.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішенняпідлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідачем таких доказів суду не надано, обставини, які викладені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення, викладені ним в запереченні на позовну заяву та в зустрічній позовній заяві, тому в задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 284-288 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик», адвокатського об»єднання «Юридична консультація №2 Шевченківського району м.Києва» про визнання договору найму транспортного засобу недійсним.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Суддя Т.І.Діденко