Справа № 716/1799/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.18 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

секретаря - Климус Г.В.,

за участю представника позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені якої діє представник - ОСОБА_2 до ОСОБА_4, територіальної громади с. Бабин про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, який діє від свого імені та від імені позивача ОСОБА_3 звернувся до із позовом ОСОБА_4, територіальної громади с. Бабин про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним та ОСОБА_3 право власності по 1/3 частці житлового будинку загальною площею 55,90 м2, житловою площею 50,40 м2, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Заповіту померлий ОСОБА_2 не залишив, вони, а також відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом першої черги. Вказують на те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 вони прийняли, користуються всім спадковим майном, звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу кожному свідоцтва про право на спадщину по 1/3, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_2

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області, а також відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи перенесення судового засідання від них також не надходило, проте згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За вказаних обставин, справу розглянуто без участі відповідачів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.09.2001 року (а.с. 10). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 524, 525, 526, 527 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

На виконання зазначених вимог закону судом встановлено, що заповіту померлий ОСОБА_5 не залишав, спадкоємцями першої черги його майна за законом є діти: позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4, а також дружина - позивач ОСОБА_3 Судом встановлено, що позивачі, а також відповідач ОСОБА_4 від спадщини не відмовилися та її прийняли, що вбачається із змісту постанови про відмови у вчиненні нотаріальних дій №1165/02-31 від 03.11.2017 року (а.с. 18).

Отже, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами (а.с. 36, 37), однак у видачі свідоцтв нотаріусом було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_5, що вбачається із постанови про відмови у вчиненні нотаріальних дій №1165/02-31 від 03.11.2017 року (а.с. 18) та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48535620 від 25.07.2017 року (а.с. 12).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

З довідки виконавчого комітету Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №585 від 09.11.2017 р. вбачається, що згідно погосподарської книги №5 запис №0235-1, сторінка 195-200 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 (а.с. 19). Належність спірного будинку померлому ОСОБА_5 підтверджується також копією по господарської книги (а.с. 19 зворот - 20).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_5 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 15), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 15 зворот), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №367 від 07.11.2017 (а.с.14), житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 побудований у 1961 році, а господарські споруди до нього у 1967, 1970, 1977 роках, їх вартість становить 104845 (сто чотири тисячі вісімсот сорок п'ять) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 534, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, за кожним право власності на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 55,90 м2 та житловою площею 50,40 м2, що в плані зазначений під літ. «А» та прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, а саме: літньою кухнею під літ. «Б», літньою кухнею під літ. «В», сараєм під літ. «Г», гаражем під літ «Д», сараєм під літ. «Е», вбиральнею під літ. «Ж», огорожею №1-3, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №12.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець