Справа № 2-142/09 Провадження № 22-ц/773/275/18 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Категорія: 81Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

19 квітня 2018 року місто ОСОБА_1

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, перевіривши апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про внесення виправлень та описок в рішення орієнтовно від 15.08.2014 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2017 року заяву ОСОБА_3 про внесення виправлень та описок в рішення орієнтовно від 15.08.2014 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою судді, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу суду.

Ухвалою судді-доповідача від 06.02.2018 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постановлену в даній справі 23.11.2017 року ухвалу судді Луцького міськрайонного суду Волинської області залишено без руху у звязку з її невідповідністю вимогам ст. 356 ЦПК України та несплатою судового збору в розмірі 352,40 грн.

Для виправлення вказаних в ухвалі судді-доповідача від 06.02.2018 року недоліків представнику позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 було надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

06.02.2018 року та 16.03.2018 року копія ухвали була направлена представнику позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 за зазначеною ним в апеляційній скарзі адресою для відома та виконання, однак вказана ухвала двічі поверталася до апеляційного суду із відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, який подав апеляційну скаргу на ухвалу судді суду першої інстанції без сплати судового збору, зловживаючи своїми процесуальними правами, не цікавився відомим йому судовим провадженням, не зявлявся у відділення звязку для отримання рекомендованих листів суду, інших засобів звязку суду не повідомив, що позбавляє суд можливості вручити представнику позивача ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, а тому це є усвідомленими вольовими систематичними вчинками, що лише формально ґрунтуються на положеннях процесуального права і не мають за мету захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача.

Оскільки у наданий судом строк представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги не усунув за наявності у нього достатнього для цього часу, у звязку з чим відповідно до положень ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України подану апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року в даній цивільній справі вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: