Справа № 502/558/18
УХВАЛА

05 квітня 2018 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.04.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення грошових коштів у розмірі 135 000 гривень.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 39/100 частин житлового будинку №48 по вул. 28 Червня в м. Кілія Кілійського району Одеської області, який належить відповідачу ОСОБА_2.

Свої вимоги щодо забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що 05 квітня 2018 року він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останньої на його користь грошових коштів у сумі 135 000 гривень за Договором завдатку № ОБ-1 від 15 грудня 2016 року. Відповідач добровільно умови зазначеного Договору не виконує, безпідставно отримані грошові кошти не повертає, користується ними на власний розсуд, ігноруючи права власника цих коштів, а також посилається на нестабільне становище, як на підставу невиконання своїх зобовязань. У звязку з чим позивач вважає, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивач зазначає, що існує імовірність того факту, що відповідач може у будь-який час здійснити відчуження права власності на 39/100 частин житлового будинку про вул. 28 Червня в м. Кілія Кілійського району Одеської області.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Для вжиття заходів забезпечення позову потрібні обґрунтовані факти, підтверджені доказами того, що ці заходи необхідно вжити.

Суд, вивчивши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано доцільності застосування зазначеного ним в заяві виду забезпечення позову - накладення арешту на 39/100 частин житлового будинку, що належать відповідачу та не обґрунтовано співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позивач не навів доказів на підтвердження своїх доводів про те, що дії відповідача направлені на ухилення від виконання зобовязань.

Як вбачається із вказаних норм ЦПК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України суд може забезпечити позов, у випадках реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У своїй заяві позивач не наводить жодного реального ризику та не представляє будь-яке документальне підтвердження того, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь-яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно-правових угод.

Враховуючи зазначене, в заяві слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3