Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 320/4699/17

Провадження №22-ц/778/1285/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»

на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року в складі судді Бахаєва І.М. в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Лідії Миколаївни, заінтересована особа - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернулось до суду із зазначено скаргою, в якій просило визнати незаконними дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Л.М., по виконавчому провадженню №42443182 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017 та скасувати постанову старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Л.М. по виконавчому провадженню №42443182 від 31.05.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування скарги зазначає, що 20.09.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалене рішення у цивільній справі № 3207219/13-ц за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09.01.2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору.

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконавчого листа, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 42443182 з примусового виконання виконавчого листа.

23.06.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017 року у виконавчому провадженні № 42443182, яка винесена старшим державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликовою Л.М. на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

АТ «РОДОВІД БАНК» вважає, що вказану постанову винесено з порушенням норм матеріального права і вона підлягає скасуванню з огляду на те, що виконавче провадження було виконано без дотримання вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: державним виконавцем не було вжито усіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, АТ «РОДОВІД БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити повністю.

В обґрунтування зазначає, що виконавчі дії виконані формально, не в повному обсязі та не у відповідності з вимогами закону. Дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення в повному обсязі державним виконавцем не здійснено. Вказана підстава повернення виконавчого документа - п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - внаслідок того, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку - в даному випадку є необґрунтованою внаслідок обов'язку здійснити виконання за рахунок усього майна боржника, а не тільки автотранспорту.

Старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликова Л.М. подала відзив на апеляційну скаргу. В якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

В обґрунтування зазначає, що крім направлення у розшук транспортного засобу боржника постановою ВП № 42443182 від 26.06.2015, виконавцем були здійсненні всі можливі необхідні заходи примусового виконання рішення суду; п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» слугував лише підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання. Всі необхідні факти були перевірені та досліджені судом першої інстанції (а.с. 111-112).

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з'явились, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст..ст. 128, 130 ЦПК України.

Старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області просить розглядати справу за її відсутності ( а.с.112).

Колегія суддів, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що державний виконавець правомірно повернула виконавчий документ стягувачу, оскільки нею було вжито передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішення суду та неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинено виконавчі дії.

Проте, повністю з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20.09.2013 по справі №320/7219/13-ц 09.01.2013 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором №34.8/АА-006-07-2 від 18.12.2007 в загальному розмірі 16706,41 доларів США, що еквівалентно 133534,32 грн. (а.с. 8-9).

Відповідно до переліку відомостей про земельні ділянки, які обліковуються за громадянами та юридичними особами у межах м. Мелітополя та Мелітопольського району станом на 31.12.2012 року у ОСОБА_2 відсутні земельні ділянки у власності у межах м. Мелітополя та Мелітопольського району (а.с. 64).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2077, 2079 від 19 липня 2014 року станом на 01 січня 2013 року за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області - не зареєстровано (а.с. 62).

15.06.2015 року старшим державним виконавцем Шликовою Л.М. винесено постанову про арешт майна ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, ВП № 42443182 (а.с. 70).

Згідно бази даних АІС «Автомобіль» від 20.10.2017 за боржником зареєстровано право власності на транспортний засіб ЗАЗ TF 699 Р д/н НОМЕР_1, який оголошено в розшук відповідно до постанови ВП №42443182 від 26.06.2015 року. Відомості про обтяження занесено до відповідних реєстрів (а.с. 71-73).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №102481283 від 03.11.2017 року за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 63).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими договорами та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи № від 25.05.2017-інформацію не знайдено (а.с. 67).

За даними відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії № від 25.05.2017 - інформацію не знайдено (а.с. 65).

Згідно відповіді Державної податкової служби України № від 25.05.2017- інформація про номери рахунків, відкриті в банках та інших фінансових установах України боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила (а.с. 66).

Відповідно до акту державного майна від 26.05.2017, складеного за місцем реєстрації боржника, в боржника відсутнє майно боржника, на яке відповідно до Закону може бути звернено стягнення. З пояснень боржника він не має змоги виплати заборгованість через скрутне матеріальне становище та відсутність доходу (а.с. 69).

Постановою від 31.05.2017року старшим державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернуто виконавчий документ стягувачу ( а.с.11).

23.06.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримано постанову старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Л.М. по виконавчому провадженню №42443182 від 31.05.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 10-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Аналогічні вимоги до державного виконавця ставились і в ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітень 2012 року за № 512/5 (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації,нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

За приписами п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Аналогічні положення містяться в ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не вчинялись перевірки майнового стану боржника за періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Також державним виконавцем не було вжито всіх передбачених положеннями ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, а саме: направлення відповідних запитів:

- до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку;

- до відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника в шлюбі з метою виявлення майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами;

- до Головного управління статистики про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи;

- до відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про надання інформації щодо страхових виплат;

- до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення її у реєстр як спадкоємця;

- до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів;

- до Державної міграційної служби щодо наявності у боржника закордонних паспортів, тощо.

Також Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №102481283 сформована станом на 03.11.2017 року, тоді як постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 31.05.2017 року (а.с. 63).

Перелік відомостей про земельні ділянки, які обліковуються за громадянами та юридичними особами у межах м. Мелітополя та Мелітопольського району, згідно якого у ОСОБА_2 відсутні земельні ділянки, містить інформацію станом на 31.12.2012 року (а.с. 64), тоді як рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в справі №320/7219/13-ц ухвалене 20.09.2013 року.

Можливість повторного пред'явлення виконавчого документу стягувачем, про що зазначено в оскаржуваній постанові ВДВС від 31.05.2017 р. , не анулює виявленого в ході апеляційного розгляду справи факту неналежного у відповідності з вимогами закону дійового і ефективного виконання державним виконавцем заходів щодо повного реального виконання виконавчого документу суду

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець здійснив не всі необхідні заходи для примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження" , тому не правомірно повернув виконавчий лист стягувачу.

Отже, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Лідії Миколаївни.

При поданні апеляційної скарги АТ «РОДОВІД БАНК» сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., який відповідно до ст. 452 ЦПК України, підлягає стягненню з Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Запорізької області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року в цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

« Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Лідії Миколаївни, заінтересована особа - ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Лідії Миколаївни по виконавчому провадженню № 42443182 при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шликової Лідії Миколаївни по виконавчому провадженню № 42443182 від 31.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Стягнути з Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.04.2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова