У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2018 року суддя Деснянський районний суд м. Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву представника позивача - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 в особі свого представника 05.11.2018 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ ГТУЮ у м.Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та зобов'язання вчинити дії.

Одночасно з подачею позову до суду, представником позивача також було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до вимог якої останній просив суд вжити заходів забезпечення позову по справі, а саме:

-заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо примусового стягнення заборгованості за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 27.01.2017, зареєстрованого в реєстрі за №422 щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 13791,45 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»;

-зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.27.01.2017, зареєстрованого в реєстрі за №422 щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 13791,45 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яке здійснюється в рамках виконавчого провадження №54440141.

Подана заява була мотивована представником позивача тим, що 27.01.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис нотаріуса щодо примусового стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 13791,45 грн. Даний виконавчий напис був вчинений на нібито укладеному між позивачем та банком договорі без номера та без зазначення дати його укладання, період за яким проводиться стягнення заборгованості обраховується з 20.10.2011 по 08.11.2016. Оскільки, на підставі оскаржуваного в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса наразі відкрито співвідповідачем виконавче провадження та вчиняються виконавчі дії, позивач, з метою недопущення порушення своїх прав, змушений був звернутись до суду із даною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про те, що вказана заява позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, або ж зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Разом з цим, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 1 вищезазначеної постанови визначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А відповідно до п. 4 вказується, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, враховуючи заявлені позовні вимоги, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а тому необхідно зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса, який позивачем оскаржується у даному провадженні.

Інша вимога заяви, щодо заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо примусового стягнення заборгованості за виконавчим написом не підлягає задоволенню, оскільки не є конкретизованою по відношенню до осіб, яким просить позивач заборонити вчиняти такі дії.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149-153, 352-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.27.01.2017, зареєстрованого в реєстрі за №422 щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 13791,45 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яке здійснюється в рамках виконавчого провадження №54440141, та перебуває на виконанні в Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_3, РНОКПП -НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Зазначити дані відповідача: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Код , місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д.

Копію ухвали для виконання направити до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали суду складено - 09.11.2018.

Суддя: