Провадження № 22-ц/772/771/2018
Головуючий у суді першої інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційні скарги відповідача Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго», позивача ОСОБА_4

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2018 року, ухвалене під головування судді Венгрин О.О., повний текст якого складений 02 лютого 2018 року,

в справі №127/12121/17

за позовом ОСОБА_4 (позивач)

до Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (відповідачі)

про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Вінницяобленерго", ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.11.2015 близько 13-10 год. з вини водія ОСОБА_5, згідно висновку судово-медичного експерта №1881 від 25.12.2015 року їй заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку середнього ступеню важкості з переломами кісток склепіння і основи черепа (потиличної кістки, пірамідки скроневої кістки праворуч, клиновидної кістки), з геморагічними вогнищами у лівій лобній та скроневій долях, субдуральним крововиливом над лівою лобною долею, травматичним субарахноїдальним крововиливом; травматичного розриву барабанної перетинки праворуч; а також забійно-скальпованої рани правої гомілки в нижній третині.

На час вчинення ДТП водій ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Вінницяобленерго» та керував автомобілем «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_1, що належить зазначеному підприємству.

Цивільно-правова відповідальність ПАТ «Вінницяобленерго» щодо автомобіля «ГАЗ 66» застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Просила стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у відшкодування матеріальної шкоди, понесеної на придбання ліків - 9703,01 грн., у відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Вінницяобленерго» 495000,00 грн., з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - в розмірі 5000,00 грн.

Моральна шкода позивача включає в себе душевні страждання, які довелось їй пережити, зокрема: порушився звичайний спосіб життя, негативний вплив на стан психологічного здоров'я (виснаження, нервове напруження), в результаті тілесних ушкоджень перенесла фізичний біль, залишились наслідки і сліди тілесних ушкоджень, частково втратила слух. Крім того, через довготривале лікування їй довелось перервати навчальний процес, що потягло за собою відставання у засвоєнні матеріалу, невчасне складання заліків, іспитів. Моральну шкоду оцінює в 500000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду від 29 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 8654 (вісім тисяч шістсот п'ятдесят чотири ) грн. 48 коп., у відшкодування моральної шкоди - 432 (чотириста тридцять дві) грн. 72 коп., а також 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 160000,00 (сто шістдесят тисяч ) грн., а також 1435,01 грн. витрат на правничу допомогу,

Вирішено питання про стягнення з відповідачів судового збору на користь держави. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням в частині відшкодування моральної шкоди відповідач ПАТ «Вінницяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове, яким встановити розмір моральної шкоди ОСОБА_4 в межах суми 432,72 грн., стягнутої з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що зобов'язуючи ПАТ «Вінницяобленерго» відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 160000 грн. не навів жодних мотивів такого висновку, а сума є суттєво завищеною, необґрунтованою.

Крім того, на думку апелянта єдиним доказом, який би мав обґрунтувати розмір моральної шкоди є судово-психологічна експертиза, призначення якої є обов'язком суду.

Позивач ОСОБА_4 через свого представника, адвоката ОСОБА_6 також подала апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просила його скасувати в частині стягнення моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її вимог в цій частині повністю, і стягнення на її користь у відшкодування моральної шкоди із ПАТ «Вінницяобленерго» 495000 грн. та 5000 грн. із ПрАТ СК «Арсенал».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що присуджена до стягнення моральна шкода у сумі 160000 грн. не може компенсувати ті страждання, які їй довелось перенести.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подав відзив на апеляційну скаргу представника позивача, адвоката ОСОБА_6, в якому просить апеляційну скаргу відхилити як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Від відповідача ПАТ «Вінницяобленерго» також надійшов відзив на зазначену апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_6 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Інші учасники процесу, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, своїх представників з належно оформленими повноваження, до суду не направили, що відповідно до частини 2 статті 371 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення в частині відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної із лікуванням потерпілої сторонами не оскаржується, тому не переглядається колегією суддів в апеляційному порядку у цій частині на предмет законності і обґрунтованості.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 листопада 2015 року водій ОСОБА_5 близько 13-10 год., керуючи технічно-справним службовим автомобілем марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині дороги вул. Київська м. Вінниці під час виконання повороту праворуч на вул. Чорновола на зелену стрілку світлофора в напрямку вул. Громова, не зважаючи на наявність дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), не прийняв до уваги сигнал світлофора, що забороняв рух, не зупинився, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка перетинала проїзну частину вул. Чорновола по розмітці регульованого пішохідного переходу, на світло світлофора, що дозволяв рух.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1881 від 25.12.2015 ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку середнього ступеню важкості з переломами кісток склепіння і основи черепа (потиличної кістки, пірамідки скроневої кістки праворуч, клиновидної кістки), з геморагічними вогнищами у лівій лобній та скроневій долях, субдуральним крововиливом над лівою лобною долею, травматичним субарахноїдальним крововиливом; травматичного розриву барабанної перетинки праворуч; а також забійно-скальпованої рани правої гомілки в нижній третині. Ці ушкодження у ОСОБА_4 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, оскільки перелом кісток склепіння черепа був небезпечним для життя в момент спричинення (а.с.105-106).

Відповідно до наказу №123-к від 11.11.2013, а також подорожного листа вантажного автомобіля №266431, ОСОБА_5 працював водієм ПАТ «Вінницяобленерго» і дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання останнім своїх трудових обов'язків на службовому автомобілі «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_1.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідує, що власником автомобіля «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_1 є відповідач у справі - ПАТ «Вінницяобленерго».

Цивільно-правова відповідальність ПАТ «Вінницяобленерго» застрахована, забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, строк дії полісу з 15.02.2015 року по 14.02.2016 року включно, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2650149.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволено частково, зокрема, у відшкодування моральної шкоди стягнуто на її користь із ПрАТ СК «Арсенал» 399,14 грн., з ПАТ «Вінницяобленерго» 149600,86 грн. (а.с. 44-52).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2017 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано, а кримінальне провадження щодо нього закрито у зв'язку із смертю обвинуваченого.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 22 п. 22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вирішено питання про стягнення з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у відшкодування потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди - 432,72 грн. (5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю).

Згідно ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відшкодування моральної шкоди регулюється статтею 1167 ЦК України, відповідно до положень якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_4 та ПАТ «Вінницяобленерго» не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відповідності розміру відшкодування моральної шкоди у 160 000 грн. засадам розумності, виваженості і справедливості з урахуванням встановлених у цій справі конкретних обставин.

Посилання ж апелянта ПАТ «Вінницяобленерго» на те, що факт і розмір заподіяної моральної шкоди має обов'язково підтверджуватися висновком судово-психологічної експертизи ґрунтуються на помилковому розумінні відповідних норм процесуального права.

Так, відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 105 ЦПК України встановлено, що призначення експертизи судом є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Характер і ступінь ушкодження здоров'я позивачки були встановлені під час кримінального провадження і підтверджені висновком судово-медичної експертизи і відповідачами не заперечуються.

Встановлення ж психічного стану особи з допомогою судово-психіатричної експертизи є обов'язковим при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи відповідно до Глави 2 Розділу IV Окреме провадження ЦПК України.

Отже законом не встановлено особливих вимог щодо засобів доказування, якими можуть бути підтверджені факт заподіяння і розмір відшкодування моральної шкоди, а відтак зазначені обставини можуть доводитися будь-якими засобами доказування, передбаченими статтею 76 ЦПК України.

Отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго», позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді:/підпис/ Міхасішин І.В.
Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду/підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.