Ухвала

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 335/12367/14-ц

провадження № 61-1473св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н.О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальним ресурсами «Ресурс-Інвест»,

вирішив питання про зупинення касаційного провадження у справі № 335/12367/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальним ресурсами «Ресурс-Інвест», про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 вересня 2016 року у складі колегії суддів Воробйової І. А., Полякової О. З., Спас О. В., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

ВСТАНОВИВ :

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальним ресурсами «Ресурс-Інвест» (далі - ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальним ресурсами «Ресурс-Інвест»), про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08 квітня 2016 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спір неможливо врегулювати у позасудовому порядку як це передбачено пунктом 4.3 укладених іпотечних договорів суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно в судовому порядку є передчасними та задоволенню не підлягають.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08 квітня 2016 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення наступного змісту.

Позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 13 березня 2006 року № 04/08/06-КЛТ у розмірі 59 873 137 грн 68 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 30 627 200 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 2 001 256 грн 76 коп.; 3 % річних від суми простроченого кредиту - 1 641 282 грн 30 коп.; заборгованості із сплати процентів - 16 964 591 грн 94 коп.; пені за несвоєчасне повернення процентів - 1 124 254 грн 04 коп.; заборгованості із сплати процентів - 7 041 540 грн 49 коп.; пені за несвоєчасне повернення процентів - 21 439 грн;

звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17 березня 2006 року № 06/01/101/06-НВклн, зареєстрованого за № 216 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ГрибановоюО. В., а саме: нежиле приміщення, підвал літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 867,0 кв. м, яке належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 березня 2006 року Грибановою О. В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 213 та в Державному реєстрі правочинів за № 1201015; шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 12 335 400 грн, яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31 липня 2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Е.Р.С.Т.Е.»;

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 липня 2006 року № 04/08/102/06-КЛТ, зареєстрованого за № 4233 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І. І., а саме: нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 405,8 кв. м та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23 березня 2006 року Грибановою О. В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 226 та зареєстрована у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 04 квітня 2006 року в реєстраційній книзі № 7 за реєстраційним № 1647, шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 3 073 350 грн, яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31 липня 2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Е.Р.С.Т.Е.».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 827 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 3 827 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення на предмет іпотеки в судовому порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за наявності між сторонами невиконаних позичальником зобов'язань за кредитним договором у ПАТ «Дельта Банк» виникло право у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальним ресурсами «Ресурс-Інвест» за кредитним договором задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав передбачених статтею 33 Закону України «Про іпотеку».

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 вересня 2016 року і залишити в силі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08 квітня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем порушено умови пункту 4.3 іпотечних договорів, яким передбачено, що звернення стягнення на майно здійснюється іпотекодержателем шляхом позасудового врегулювання, згідно з яким іпотекодержатель набуває право від свого імені продати майно у порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку». Зазначає, що положення цього пункту є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя і мають силу договору про задоволення вимог. Однак, пропозиція щодо позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідачів не надходила, що є порушенням умов іпотечних договорів та Закону України «Про іпотеку».

Апеляційний судом при визначенні розміру початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації не враховано, що сторони визначили в умовах спірних іпотечних договорів заставну вартість предмета іпотеки у доларах США, яка має бути перерахована у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на час розгляду справи.

Застосування судом оцінки предметів іпотеки від 31 липня 2015 року суперечить вимогам статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців із дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалюючи рішення у справі, що переглядається, апеляційний суд зазначив, що наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Аналогічне застосування норм права, що закріплені статтями 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», а також статтями 328, 335, 376, 392 ЦК України зазначено у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року № 6-1243цс16, від 12 жовтня 2016 року № 6-504цс16, від 26 жовтня 2016 року № 6-1625цс16, від 2 листопада 2016 року № 6-2457цс16, від 22 березня 2017 року № 6-2967цс16, від 5 квітня 2017 року № 6-3034цс16, від 27 квітня 2017 року № 6-679цс17, від 24 травня 2017 року № 6-1388цс16, від 9 серпня 2017 року № 6-2213цс16, від 13 вересня 2017 року № 6-1446цс17, від 27 вересня 2017 року № 6-2853цс16.

Ухвалюючи вказані вище судові рішення, Верховний Суд України не зазначив про відступлення від раніше прийнятої правової позиції, викладеної у постанові від 30 березня 2016 року № 6-1851цс16.

Аналіз висновку Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15 дозволяє стверджувати, що він не в повній мірі відповідає висновкам Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1219цс16, від 28 вересня 2016 року № 6-1243цс16, від 12 жовтня 2016 року № 6-504цс16, від 26 жовтня 2016 року № 6-1625цс16, від 2 листопада 2016 року № 6-2457цс16, від 22 березня 2017 року № 6-2967цс16, від 5 квітня 2017 року № 6-3034цс16, від 27 квітня 2017 року № 6-679цс17, від 24 травня 2017 року № 6-1388цс16, від 9 серпня 2017 року № 6-2213цс16, від 13 вересня 2017 року № 6-1446цс17, від 27 вересня 2017 року № 6-2853цс16.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 760/14438/15-ц), за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2016 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 760/14438/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 335/12367/14-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 335/12367/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальним ресурсами «Ресурс-Інвест», про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 вересня 2016 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило