Справа № 159/3931/18
Провадження № 2/159/1161/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Восковської О.А.

за участі секретаря - Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільно із своїм чоловіком ОСОБА_3 вона є власником квартири АДРЕСА_1, що стверджується реєстраційним посвідченням НОМЕР_1 та договором дарування квартири від 26.07.1998 року. Позивач вказує, що відповідач по справі - ОСОБА_2 є її матір'ю, яка в січні 2009 року поїхала у гості до іншої дочки ОСОБА_4, яка проживає в РФ, там важко захворіла і до теперішнього часу додому не поверталась. Також вказує, що на даний час ОСОБА_2 не відмовляється знятись з реєстрації, однак у зв'язку із похилим віком (81 рік) та станом здоров'я не має фізичної можливості, а вона у свою чергу, як власник житла, позбавлена можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням в якому зареєстрована, оскільки в ньому не проживає вже більше дев'яти років без поважних на те причин. За вказаних обставин позивач змушена звернутись до суду та просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 11.09.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.10.2018 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.10.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2018 року.

Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заявленого позову.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З реєстраційного посвідчення НОМЕР_1 та договору дарування квартири від 26.07.1998 року убачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Із довідки №645 від 07.08.2018 року виданої РЖКП №2 убачається, що за адресою АДРЕСА_1, крім позивача ОСОБА_1, її дочки ОСОБА_5, зареєстрована відповідач у справі - ОСОБА_2

Наведені та досліджені судом вище перелічені докази є належними та допустимими і доказів, які б їх спростовували, сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, суду не надано.

Задоволення позовної заяви має для ОСОБА_1 юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки без визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позивачка буде позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги, - і в інший спосіб, аніж у судовому порядку вона позбавлена можливості це зробити.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю її понад шість місяців у вище згаданому помешканні, де вона зареєстрована, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12-13, 19, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаО. А. Восковська