Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2018 Справа №607/10490/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ СК «Уніка»), Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ СК «Провідна»), Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ СТ «Домінанта») по 16 130 грн. 62 коп. відшкодування матеріальної шкоди з кожного, та стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 100 000 гривень моральної шкоди з кожного, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.12.2014 року приблизно о 17:15 год. у м. Тернополі на вул. 15 Квітня на нього було здійснено наїзд трьома автомобілями, якими керували ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Згідно висновку експерта від 13.03.2015 року № 200, внаслідок наїзду даними транспортними засобами він отримав тілесні ушкодження, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя. Автомобілі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів були забезпечені страховими полісами ПрАТ СК «Уніка», ПрАТ СК «Провідна», ТДВ СТ «Домінанта» відповідно. 28.07.2017 року позивач звернувся з заявами про виплату страхового відшкодування до вказаних страхових компаній, але останніми жодних виплат у зв'язку з настанням страхового випадку проведено не було. Крім того вказує на те, що внаслідок отриманих ним травм 23.12.2014 року він переніс значні страждання, терпів фізичний біль, обмеження різного характеру, певний час лікувався, тобто йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 300 000 грн. які просить стягнути в рівних частках з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а саме по 100 000 грн. з кожного.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року позов ОСОБА_3 в частині вимог до ПрАТ СК «Уніка» про стягнення 16 143 грн. 05 коп. залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2018 року позов ОСОБА_3 в частині вимог до ПрАТ СК «Провідна» про стягнення 16 143 грн. 05 коп. залишено без розгляду, згідно заяви представника позивача.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в частині вимог до ТДВ СТ «Домінанта», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ТДВ СТ «Домінанта» в судове засідання не з'явився, однак подав суду відзив на позов в якому виклав заперечення проти позову, зокрема зазначив, що позивачем до страхової компанії надано копії документів на підтвердження понесення витрат на лікування травм отриманих в ДТП, однак всі копії виписок з лікарні не містять повного переліку медикаментів та витратних матеріалів та їхньої кількості використаних під час стаціонарного лікування позивача. Подані до позовної заяви чеки не містять імені платника та більшість з них є неналежної якості та з них неможливо провести аналіз на відповідність придбаних позивачем ліків. Вважає, що позивачем не підтверджено документально всіх витрат на лікування, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, справу розглянути за відсутності їх уповноваженого представника.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав відсутності вини в діях ОСОБА_6 у завданні шкоди позивачу, оскільки позивач не переходив дорогу безпосередньо перед транспортним засобом, яким керував ОСОБА_6, а мало місце падіння тіла ОСОБА_3 на проїзну частину, від удару іншим автомобілем, а відповідно ОСОБА_6, не мав технічної можливості побачити чи уникнути наїзду на позивача, тому просить суд в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подали.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав:

23 грудня 2014 року приблизно о 17:15 год. у м. Тернополі на вул. 15 Квітня навпроти автомийки «Престиж» неподалік заправки «WOG» на ОСОБА_3 було здійснено наїзд трьома автомобілями, а саме автомобілем ВАЗ-21091, яким керував ОСОБА_4, автомобілем NISSAN-PRIMERA 2.0, яким керував ОСОБА_5, та автомобілем SKODA-FABIA, яким керував ОСОБА_6.

Згідно висновку судово-медичного експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_7 від 13.03.2015 року № 200, внаслідок наїзду даними транспортними засобами ОСОБА_3, отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді перелому потиличної кістки (її правого суглобового відростка), забою головного мозку, чисельних синців волосяної частини голови та внутрішньо-шкірних крововиливів і синця верхньої губи, закритої травми грудної клітки у вигляді чисельних двохсторонніх переломів ребер (3, 4, 5, 8, 9 і 10-го правих та 2, 3 і 4-го лівих) і грудини, правобічного пневмогемотораксу (накопичення повітря (пневмо-) і крові (-гемо) у плевральній порожнинні), лівобічного пневмотораксу та забою легень, травми ділянки тазу у вигляді закритого перелому верхньої гілки лівої лобкової кістки, паравезікальної гематоми (обмеження скупчення крові у м'яких тканинах біля сечового міхура), рани в ділянці правої і садна в ділянці лівої передніх верхніх остей клубових кісток та садна її (ділянки тазу) правої бокової поверхні, закритих переломів лівих велико- і малогомілкових кісток, рани задньої поверхні правого стегна і передньої поверхні ділянки лівого колінного суглоба, чисельних саден кистей, які супроводжувалися загрозливим для життя явищами (зокрема, травматичним шоком важкого ступеня, з приводу чого при госпіталізації були проведенні невідкладні реанімаційні заходи - інкубація трахеї, переведення на штучне (апаратне) дихання) та згідно з п. п. 2.1.2 і 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ № 6 МОЗ України, Київ, 1995) належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя.

23.12.2014 відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003325 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області від 28.02.2018 року Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003325 від 23.12.2014 року - закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3. Проведеними у кримінальному провадженні судовими експертизами не вдалося достовірно встановити наїздів транспортними засобами (автомобілями «ВАЗ-21091» та «NISSAN-PRIMERA 2.0») на потерпілого, відповідно на підставі всіх зібраних доказів у кримінальному провадженні не можливо достовірно визначити який саме автомобіль першим скоїв наїзд на пішохода, чи це автомобіль «NISSAN-PRIMERA 2.0», чи це автомобіль «ВАЗ-21091». Також проведеними комплексною, комісійною судово-медичною та транспортно-трасологічною експертизами, не вдалося достовірно встановити послідовність спричинення потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Численність травм у ОСОБА_3, відсутність видоспецифічних ушкоджень, які б дозволили ідентифікувати об'єкт, що їх спричинив, та багатокомпонентний механізм його травмування не дозволяють встановити послідовність спричинення йому тілесних ушкоджень. Під час проведення досудового розслідування та на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні встановлено, що при будь-якому варіанті розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди водії автомобілів НОМЕР_1 - ОСОБА_4, «NISSAN-PRIMERA 2.0» р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 та «SKODA-FABIA» р.н. НОМЕР_3 - ОСОБА_6 не мали технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3, відповідно в їх діях відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували в причинному зв'язку з настанням даної ДТП, а причиною настання цієї ДТП - наїзд транспортних засобів на пішохода, були обставини, які пов'язані із настання конкретної видимості пішохода на такій відстані до автомобілів: НОМЕР_1, НОМЕР_2 та «SKODA-FABIA» р.н. НОМЕР_3, в межах якої їх водії були позбавлені технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 1188 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) вчинена кількома джерелами підвищеної небезпеки, то відшкодувати завдану шкоду зобов'язані особи, які її спільно завдали.

Згідно п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - ЗУ «Про обов'язкове страхування») у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Транспортні засоби учасників ДТП, які здійснили наїзд на ОСОБА_3, згідно договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів були забезпечені страховими полісами, зокрема автомобіль ВАЗ-21091, яким керував водій ОСОБА_4 був забезпечений страховим полісом ПрАТ СК «Уніка» від 16.11.2014 року № АІ/3047688, автомобіль «NISSAN-PRIMERA 2.0», яким керував ОСОБА_5 був забезпечений страховим полісом ПрАТ СК «Провідна» від 16.12.2014 року № АІ/2530470, та автомобіль «SKODA-FABIA», яким керував ОСОБА_6 був забезпечений страховим полісом ТзДВ СК «Домінанта» від 06.09.2014 року № АІ/3269332.

28.07.2017 року позивач звернувся з заявами про виплату страхового відшкодування до страхових компаній ПрАТ СК «Уніка», ПрАТ СК «Провідна», ТзДВ СТ «Домінанта», що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення в цінні листи на адреси вказаних страхових компаній, і надав оригінали всіх чеків та інших необхідних документів про лікування, але на момент звернення позивача до суду з даним позовом, страхові компанії не здійснили жодної виплати.

Згідно з ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів.

З 23.12.2014 року до 22.01.2015 року позивач ОСОБА_3 перебував 31 день на стаціонарному лікуванні у Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги з приводу травм отриманих в ДТП 23.12.2014 року, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7126. Згідно вказаної виписки ОСОБА_3 в результаті клініко-рентгенологічного та ендоскопічного обстеження встановлено діагноз: Політравма 23.12.14р, закрита травма грудної клітки, перелом III, V. VII, IX, X ребер справа, ІІ ІІІ, IV ребер зліва, забій обох легень, перелом рукоятки грудини, забій органів середостіння, забій головного мозку, перелом суглобового виростка потиличної кістки справа, множинні підшкірні гематоми волосистої частини голови, закритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки, перелом лонної кістки зліва, забійна рана тазу, верхньої третини правого стегна, скальпована рана лівого колінного суглобу, множинні осаднення кистей рук. Проведено лікування: дренування правої плевральної порожнини за Бюлау 23.12.14р, операція: торакоцентез, дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау 23.12.14р. В ході лікування ОСОБА_8 призначалися медичні препарати та метеріали: Хілак форте -12 капс, Дадацин 300мг-38таб, Інфулган 100,0-1 фл, Урохол-Ібтаб, Фленокс 0,2-10шт, 0,4-3 шт, Детралекс-20таб, Флоконазол 5шт, Дексалгін 2,0-4амп, Диклоберл 5амп, Тардиферон-15таб, Л-лізин есцинату 5,0- 6 амп, 0,9% Фіз розчин 100,0- 3 флак, Ліотон - 2 тюбика, Димексид 50,0-1 флак, Новокаїн 0,5%-200,0 1 флак, Гідрокортизон 2,0-2шт, риб'ячий жир-14капс, віт Е- 14 шт., Венітан - 2 тюб, Терафлекс-14таб, Кальцимін-14таб, шприц 2,0-бшт, шприц 5,0-5шт, шприц 10,0-3шт, бинт 7x1, I.GP дистальна метафізарна в/гомілкова на 4+12 отворів фірми «Synthes», LCP реконструктивна на 7 от І Зшт, КГ голови та ШВХ - 1 раз, КТГ ОЧП та тазу - 2рази, Церебролізин 1 Омг- 6 амп, Хілак форте - 1 флак, Бібактерин - 1 флак, Абіпім 1,0 - 22флак, Фіз.р-н 0,9% 200,0 - 34 флак, Фіз.р-н 0,9% 100,0 - 6 флак, Фіз.р-н 0,9 лево 100,0 - 22 флак, Дексаметазон 4мг - 40 амп, Інфлуган 100,0 - 11 флак, Пантосан 40мг- 11 флак, Лазик 1 L-лізину еусцинат 5.0 - 49 амп, Флюканазол 100,0 -2 флак, Нейроксон ЮООмг- 11 флак, Актовегін 10 мг- 14флак, Цитофлавін 10 мг - 6 флак, Тівортін 100,0 - 2 флак, Ліпім 500,0 - 14 флак, Стерефундин 500,0 - 7 флак, Депіофем -14 флак, Нутрікон 1,0 - 6 флак, Рінгер 200,0 - 7 флак, Рінгер 400,0 - 7 флак, Есенціале 5,0 - 27амп, Асцелізин 1.0- 2 флак, Цеооксон 1.0 - 2 флак, Рефургам 500,0 - 2 флак, Реополіглюкін 200,0 - 2 флак, Міндрокор 5мг - 3 амп, Орзол 100 - 4 флак, Сомадин 1000мг - 2 флак, ГІПС (протиправцева сироватка) - 1 амп, А/С (анатоксин) - 1 амп, Система в/в - 20,0 - 31 шт, Шприц 10,0 - 31 шт. Шприц 5,0 - 25 шт, Шприц 2,0 - 30 шт, Рукавиці - 51 шт, Пеленки - 30 шт. вологі серветки - 1 уп, Стерильні серветки - 11 шт, Спирт мурашиний - 4 флак. Бинт - 2 шт, Вата 100г - 3 шт, Памперс - 3 шт, Катетер в/в -2 шт.інтубаційна трубка №7 - 1 шт.

З 22.01.2015 року до 06.02.2015 року позивач ОСОБА_3 перебував 15 днів на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» з приводу травм отриманих в ДТП 23.12.2014 року, та пройшов курс консервативної антибактеріальної, протизапальної, десенсибілізуючої, дезінтоксикаційної, загальнозміцнюючої терапії, а також йому проведено лабораторні аналізи та рентгенограми, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №02/00787.

Згідно довідки №01-3/333 від 12.02.2018 року в період перебування (22.01.2015 року до 06.02.2015 року) пацієнту ОСОБА_3 призначено лікування препаратами: левофлоксацин, кетонал, нуклео, олфен, еуфілін, баралгін, фізрозчин, дексаметазон, ліпін.

З 23.02.2015 року по 11.03.2015 року позивач ОСОБА_3 перебував 17 днів на стаціонарному лікуванні в Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні продовжуючи лікування травм отриманих в ДТП 23.12.2014 року. За вказаний період позивачу проведено лікування медичними препаратами: церебролізин, солкосерил, вінпоцетин, нейромідин, нейробіон, велоксин, та призначено подальше лікування препаратами за місцем проживання препаратами: кавінтон форте, олотропіл, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1596.

В сукупності позивач перебував на стаціонарному лікуванні 63 дні.

Згідно заявлених позивачем позовних вимог, останній вказує на те, що на його лікування, діагностику, реабілітацію, додаткові витрати, зумовлені необхідністю придбання ліків, харчування ним та його батьками витрачено кошти в сумі 43 651 грн. 50 коп.

Суму ( 43 651 грн. 50 коп. ) матеріальних витрат на лікування позивача, суд вважає вказану підтверджено відповідними товарними чеками, накладними та квитанціями наявними у матеріалах справи.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача ТДВ СТ «Домінанта» на те, що подані до позовної заяви чеки не містять імені платника та більшість з них є неналежної якості та з них неможливо провести аналіз на відповідність придбаних позивачем ліків, оскільки на думку суду наявність у позивача оригіналів чеків про придбання медичних препаратів та засобів безумовно підтверджує понесення позивачем витрат саме на його лікування відповідно до призначень лікарів.

Окрім того беручи до уваги характер отриманих позивачем травм, суд вважає, що позивач особисто не мав можливості придбавати ліки на його лікування та потребував сторонньої допомоги, а тому не зазначення імені платника у чеках про придбання медичних препаратів не є суттєвим, оскільки ліки придбані згідно медичних призначень пацієнту ОСОБА_3

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про обов'язкове страхування», у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілому відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Розмір мінімальної зарплати у період грудень 2014 року - березень 2015 становив 1218 грн.

Згідно складеного позивачем розрахунку, сума не отриманих ним доходів у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності становить 2 557 грн. 80 коп. ( 1218 грн. : 30 (днів) = 40 грн. 60 коп. - дохід за 1 день. 63 дні х 40 грн. 60 коп. = 2 557 грн. 80 коп.).

Вказаний розрахунок суд вважає складений вірно та відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Документально підтверджений розмір шкоди здоров'ю позивача становить 43 651 грн. 50 коп.

Розрахунок моральної шкоди складений позивачем за формулою: 43 651 грн. 50 коп. х 5 % = 2 182 грн. 57 коп. суд вважає правильним.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За умовами п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У пункті 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК).

Враховуючи вищевикладене, ПрАТ СК «Уніка», ПрАТ СК «Провідна», ТДВ СТ «Домінанта» повинні солідарно відшкодувати ОСОБА_3 шкоду, пов'язану з лікуванням у розмірі 43 651 грн. 50 коп., шкоду, пов'язану з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 2 557 грн. 80 коп., моральну шкоду у розмірі 2 182 грн. 57 коп. Тобто кожна із трьох страхових компаній повинна відшкодувати позивачу по 16 130 грн. 62 коп., що включає 14 550 грн. 50 коп. відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням, 852 грн. 60 коп. відшкодування шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою працездатності, 727 грн. 52 коп. відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні в ході розгляду справи ПрАТ СК «Уніка», ПрАТ СК «Провідна» в повному обсязі виконали свій обов'язок щодо виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 16 130 грн. 62 коп.

Враховуючи, що ПрАТ СК «Уніка» і ПрАТ СК «Провідна» відшкодували ОСОБА_3 всю суму матеріальної і моральної шкоди, яка була заявлена в позовних вимогах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ТДВ СТ «Домінанта» на користь позивача ОСОБА_3 коштів в сумі 16 130 грн. 62 коп., яка складається з шкоди, пов'язаної з лікуванням у розмірі 14 550 грн. 50 коп., шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 852 грн. 60 коп., моральної шкоди у розмірі 727 грн. 52 коп. підлягають задоволенню.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., суд виходить з наступного:

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч. 2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що після дорожньо-транспортної пригоди, у якій постраждав її син ОСОБА_3, у лікарню один раз приходив ОСОБА_4 і повідомив, що він жодної допомоги надати не може, тому що у нього на утриманні перебуває дружина і двоє дітей. Також свідок повідомила, що у лікарню один раз приходив ОСОБА_6 і надав фінансову допомогу на лікування у розмірі 3 000 грн.

Виходячи із встановлених обставин справи, суд без сумніву вважає, що позивач ОСОБА_3, має право на відшкодування моральної шкоди оскільки в результаті наїзду на нього трьома автомобілями, а саме автомобілем ВАЗ-21091, яким керував ОСОБА_4, автомобілем NISSAN-PRIMERA 2.0, яким керував ОСОБА_5, та автомобілем SKODA-FABIA, яким керував ОСОБА_6Ю, позивач зазнав сильного фізичного болю та через нанесені йому травми він переніс складні операції, протягом певного часу перебував у стані коми, що зумовило надалі потребу у тривалій реабілітації. Наслідки отриманих травми продовжують створювати небажаний психологічний та фізичний дискомфорт. Всі наведені обставини потягнули душевні страждання, переживання та негативні емоції та призвели до порушення нормального способу життя, оскільки позивач змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав і для лікування. Наслідки ДТП також спричинили душевні страждання і для рідних та близьких позивача, які були змушені залишити свої повсякденні справи та протягом декількох місяців зосередити свою увагу на догляді за ним. Тобто ДТП порушила життєвий уклад сім'ї позивача.

Заявлений позивачем до стягнення з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 розмір моральної шкоди (по 100 000 грн. з кожного), суд вважає доведеним, обґрунтованим та справедливим, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_6 об'єктивно мав найменшу можливість уникнути наїзду на позивача ОСОБА_3, а також беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_6 надав фінансову допомогу у розмірі 3 000 грн. позивачу у період лікування останнього, суд вважає визначити до відшкодування відповідачем ОСОБА_6 позивачу ОСОБА_3 розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 70 000 грн.

Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з кожного відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1167-1168, 1187 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в користь ОСОБА_3 16 130 грн. 62 коп. страхового відшкодування та в користь держави 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 100 000 грн. моральної шкоди та в користь держави 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 100 000 грн. моральної шкоди та в користь держави 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 70 000 грн. моральної шкоди та в користь держави 704 грн. 80 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак