Справа № 274/884/18
Провадження № 2-з/0274/2/18
УХВАЛА

20.02.2018 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_3, третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Житомирській області; Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання недійсною оцінки майна, а саме: звіту №171206/2 - М від 26.12.2017 року, складеного ФОП ОСОБА_3 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості об'єктів нерахомості, а саме: комплексу нежитлових приміщень, розташованих за адресою: пров.Степанюка, 20, в м.Бердичеві, що складається зі складу літера Л-1, загальною площею 83,2 кв.м., складу літера Ж-1, загальною площею 98,8 кв.м., котельні літера К-1, загальною площею 36 кв.м.

Ухвалою від 20.02.2018 року відкрито загальне провадження по справі.

Представник позивача одночасно із позовом звернувся із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована наступним.

В провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Житомирській області, знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Бердичівським міськрайонним судом 16.10.2014 року у справі №274/1981/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором.

В ході проведення виконавчих дій постановою державного виконавця від 07.05.2017 року проведено опис та арешт належного ОСОБА_1 майна, а саме: комплексу нежитлових будівель, розташованих за адресою: пров.Степанюка, 20 в м.Бердичеві, що складається із складу літера Л-1, загальною площею 83,2 кв.м., складу літера Ж-1, загальною площею 98,8 кв.м., котельні літера К-1, загальною площею 36 кв.м.

Постановою державного виконавця від 06.12.2017 року для проведення оцінки вказаних обєктів нерухомості призначено субєкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3

26.12.2017 року ФОП ОСОБА_3 складено звіт №171206/2-М та надіслано на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Житомирській області.

Згідно листів державного виконавця від 25.01.2018 року дані обєкти нерухомості виставлені на реалізацію через електронні торги.

І з даних сайту «СЕТАМ» вбачається, що реєстрація учасників аукціону встановлена до 20.02.2018 року.

Разом з тим, вище вказані нежитлові приміщення, є обєктами оскаржуваної оцінки.

Тобто, зважаючи на положення ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок реалізації цього майна на електронних торгах. Проте, в результаті визнання судом недійсною звіту про оцінку майна, стане безпідставним проведення самих електронних торгів.

Враховуючи викладене, такий продаж може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, оскільки у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним звіту про оцінку майна, після продажу нежитлових приміщень, вона буде позбавлена можливості витребувати це майно від добросовісного набувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Як випливає з поданої позовної заяви, предметом позову є: визнання недійсною оцінки майна, а саме: звіту №171206/2 - М від 26.12.2017 року, складеного ФОП ОСОБА_3 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості об'єктів нерахомості, а саме: комплексу нежитлових приміщень, розташованих за адресою: пров.Степанюка, 20, в м.Бердичеві, що складається зі складу літера Л-1, загальною площею 83,2 кв.м., складу літера Ж-1, загальною площею 98,8 кв.м., котельні літера К-1, загальною площею 36 кв.м.

Заявник - ОСОБА_1 являється позивачем у вказаній справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову:

- заборонити Державному підприємству "СЕТАМ" (04053, м.Київ, вул.Артема, 73, ідентифікаційний код 39958500) та іншим уповноваженим особам проведення продажу (електронних торгів, аукціону) нежитлових приміщень, розташованих за адресою: пров.Степанюка, 20, в м.Бердичеві, що складається із складу літера Л-1, загальною площею 83,2 кв.м., складу літера Ж-1, загальною площею 98,8 кв.м., котельні літера К-1, загальною площею 36 кв.м.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бердичівський міськрайонний суд.

Суддя: Т.М.Вдовиченко