Справа № 755/1155/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору дарування частини квартири удаваним, визнання договору дарування договором міни, встановлення укладення договору міни за генеральні та матеріальні блага, визнання дійсним договору міни, застосування до договору міни загальні положення про купівлю-продаж, переведення прав та обов'язків покупця та стягнення коштів,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться справа позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору дарування частини квартири удаваним, визнання договору дарування договором міни, встановлення укладення договору міни за генеральні та матеріальні блага, визнання дійсним договору міни, застосування до договору міни загальні положення про купівлю-продаж, переведення прав та обов'язків покупця та стягнення коштів.

Позивач подала заяву про забезпечення позову, а саме: накласти арешт на 19/100 квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3; та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження належної їй частини спірної квартири, а також передавати в іпотеку чи під заставу.

Свою заяву обґрунтувала тим, що вона має обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 може вжити заходів щодо відчуження належної їй частини спірної квартири з метою ухилення від виконання судового рішення, що ускладнить або унеможливить його виконання, оскільки самою підставою звернення до суду стало вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 правочину, який оскаржується у даній справі. І в разі задоволення позову ОСОБА_3 втратить право власності на спірну частину квартири.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

По даній справі позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ними 06.09.2006 року укладено договір дарування 19/100 частини квартири АДРЕСА_1. В процесі розгляду іншої справи їй (позивачу) стало відомо про те, що ОСОБА_3 отримала вказану частину квартири за матеріальні блага, надані нею ОСОБА_2 Вважає договір даруванням - договором міни, у зв'язку з чим звернулася до суду з позовом про визнання договору дарування частини квартири удаваним, визнання договору дарування договором міни, встановлення укладення договору міни за генеральні та матеріальні блага, визнання дійсним договору міни, застосування до договору міни загальні положення про купівлю-продаж, переведення прав та обов'язків покупця та стягнення коштів.

Враховуючи те, що предметом спору є 19/100 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову з метою запобігання відчуження майна та ускладнення судового розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору дарування частини квартири удаваним, визнання договору дарування договором міни, встановлення укладення договору міни за генеральні та матеріальні блага, визнання дійсним договору міни, застосування до договору міни загальні положення про купівлю-продаж, переведення прав та обов'язків покупця та стягнення коштів - задовольнити.

Накласти арешт на 19/100 частин квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини квартири від 06.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Телегою Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1242.

Заборонити ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження належної їй 19/100 частин квартири АДРЕСА_1, в тому числі передавати в іпотеку чи закладати під заставу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: