Справа № 361/1389/17 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/583/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 52 19.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив суд визнати незаконним й скасувати наказ ДП «Укрспирт» № 19-к від 20 січня 2017 року про звільнення його з посади керівника Марилівського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт», поновити його на цій посаді та стягнути із ДП «Укрспирт» середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Мотивує позов тим, що наказом № 323-к від 13 листопада 2015 року його призначено на посаду керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт», однак 20 січня 2017 року його звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Вважає, що звільнення відбулося з порушенням норм трудового законодавства, оскільки в оскаржуваному наказі про звільнення міститься посилання на порушення пунктів 3.6,3.20,5.3 посадової інструкції керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт», а саме недопущення 18 січня 2017 року членів комісії із проведення службового розслідування на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт». Про заплановане службове розслідування він дізнався лише із наказу про звільнення, який отримав у середні лютого 2017 року. Вважає, що пункт 1 частини першої статті

41 КЗпП України на нього як керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт» не розповсюджується, так як серед осіб, які можуть бути звільнені на підставі цього пункту є керівники підприємств, установ, організацій всіх форм власності, натомість Марилівське МПД є структурним підрозділом ДП «Укрспирт» та не є платником податків й інших обов'язкових платежів.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що МДП ДП «Укрспирт» не є відокремленим підрозділом у розумінні вимог закону, тому він не є його керівником, до якого може бути застосовано санкцію передбачену ч. 1 ст. 41 КЗпП України, крім того позивачем не було надано належних доказів на підтвердження факту не допуску членів комісії на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач як керівник відокремленого підрозділу ДП «Укрспирт» вчинив одноразове грубе порушення посадових обов'язків, оскільки не мав права не допускати працівників управління безпеки ДП «Укрспирт», які мають спеціальні перепустки, на територію МПД ДП «Укрспирт» та не виконувати відповідний наказ про створення комісії з проведення службового розслідування, тому оскаржуваний наказ виданий відповідно до положень закону, через що підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ДП «Укрспирт» від 13 листопада 2015 року № 323-к ОСОБА_2 призначено на посаду керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт» із 13 листопада 2015 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Оскаржуваним наказом від 20 січня 2017 року № 19-к ОСОБА_2, керівника Марилівського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», звільнено з роботи з 20 січня 2017 року у зв'язку із одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків (пункт 1 статті 41 КЗпП України).

Як вбачається із даного наказу, 18 січня 2017 року позивач ОСОБА_2 як керівник Марилівського МПД, не допустив членів комісії із проведення службового розслідування на територію Марилівського МПД, своїми діями порушив пункти 3.6, 3.20, 5.3 посадової інструкції керівника Марилівського МПД. Підставою для видачі даного наказу був акт про недопущення членів комісії із проведення службового розслідування ДП «Укрспирт» на території Марилівського МПД від 18 січня 2017 року, доповідна записка начальника відділу внутрішньої безпеки управління безпеки ДП «Укрспирт» Максименка О.Є. від 18 січня 2017 року, службова записка начальника юридичного управління ДП «Укрспирт» Шепілова О.О. від 19 січня 2017 року.

Згідно із Статутом ДП «Укрспирт», затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 260 від 10 травня 2012 року, підприємство створено для здійснення єдиної державної політики у виробництві спирту етилового, горілки, лікеро-горілчаних виробів.

Відповідно до наказу ДП «Укрспирт» № 48 від 09 березня 2011 року створено місце провадження діяльності та зберігання спирту державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», розмістивши його за адресою: Тернопільська область, Чортківський район, село Нагірнянка (далі - Марилівське МПД), затверджено положення про Марилівське МПД й тимчасовий штатний розпис. Згідно із положенням Марилівське МПД є структурним підрозділом (відділенням) ДП «Укрспирт» на виробничих потужностях якого, підприємство здійснює частину своєї господарської діяльності.

Згідно із пунктами 1.4 й 2.1 положення безпосереднє керівництво МПД здійснює керівник МПД, який призначається та звільняється з посади за наказом керівника ДП «Укрспирт». Основним завданням діяльності МПД ДП «Укрспирт» є виготовлення спирту та спиртовмісної продукції, їх зберігання, переміщення, відвантаження та реалізація із належним документальним оформленням у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Як вбачається із посадової інструкції керівника місця провадження діяльності і зберігання спирту ДП «Укрспирт», затвердженої 31 серпня 2016 року керівник МПД належить до професійної групи «Керівники». Керівник МПД безпосередньо підпорядковується директору ДП «Укрспирт», або особі, що виконує його обов'язки. Керівник зобов'язаний вживати своєчасних та належних заходів щодо неухильного виконання наказів, розпоряджень та інших директивних документів ДП «Укрспирт», що стосуються діяльності МПД, забезпечувати додержання працівниками МПД правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог їх посадових інструкцій. Керівник МПД в межах внутрішніх розпорядчих документів, що видаються керівником ДП «Укрспирт» і чинного законодавства України, несе персональну відповідальність за: порушення в процесі господарської діяльності МПД вимог законодавства України, встановлені за результатами перевірок, правоохоронних органів, фіскальних або інших контролюючих органів, управління безпеки підприємства тощо (пункти 1.2, 1.3, 3.6, 3.20, 5.3).

Таким чином, позивач як керівник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» за змістом та обсягом обов'язків й повноважень є керівником відділення, на якому здійснюється виробнича діяльність з виробництва та зберігання спирту. Відповідно до посадових обов'язків він має право представляти інтереси ДП «Укрспирт», видавати розпорядження й вирішувати інші питання щодо діяльності МПД.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ДП «Укрспирт» від 13 січня 2017 року створено комісію з проведення службового розслідування за фактами викладеними у доповідній записці начальника відділу організації роботи автотранспорту адміністративно-господарського управління ДП «Укрспирт» Русаловського І.І. від 12 січня 2017 року й затверджено склад комісії з проведення службового розслідування.

Згідно із наказами від 13 січня 2017 року за № 2-вевб, № 3-вевб, № 4-вевб начальника відділу внутрішньої безпеки й провідних інженерів управління безпеки ДП «Укрспирт» Максименка О.Є., Жуковського І.А. й Стоянова С.В. відряджено до Марилівського МПД ДП «Укрспирт» терміном на п'ять днів для перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності й видано спеціальні перепустки.

18 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. членами комісії із проведення службового розслідування ДП «Укрспирт» складено акт про недопущення членів комісії із проведення службового розслідування ДП «Укрспирт» на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт». Згідно із актом 18 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. охоронник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_3 після пред'явлення спеціальних перепусток, наказів про відрядження та наказу ДП «Укрспирт» «Про створення комісії з проведення службового розслідування» № 16 від 13 січня 2017 року відмовився пропускати членів комісії із проведення службового розслідування на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт», посилаючись на заборону керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_2.

З цих підстав начальником відділу внутрішньої безпеки ДП «Укрспирт» Максименком О.Є. 18 січня 2017 року складено доповідну записку, з якої вбачається, що охоронник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_3 й керівник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_2 відмовилися пропускати членів комісії на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт», надавати письмові пояснення щодо свідомого порушення та невиконання наказів ДП «Укрспирт» № 454 від 31 серпня 2016 року, № 16 від 13 січня 2017 року.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачено у статтях 40, 41 КЗпП України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що на підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

У цій же постанові ВСУ роз'яснив, що вирішуючи питання про законність звільнення на підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, та, з'ясовуючи, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано (могло бути завдано) шкоду.

Таким чином, однією із умов застосування пункту 1 статті 41 КЗпП України є встановлення не тільки самого факту одноразового порушення трудових обов'язків, а й вини працівника у такому порушенні.

Крім того, згідно зі статтею 43-1 КЗпП звільнення за пунктом 1 статті 41 КЗпП зазначених категорій працівників (керівника підприємства, станови, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами) за одноразове грубе порушення трудових обов'язків допускається без згоди профспілкового органу.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії позивача щодо відмови у допуску на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт» членів комісії із проведення службового розслідування, факт якого позивачем не заперечувався, підпадають під ознаки одноразового грубого порушення, що вчинені керівником, оскільки відповідно до положення з організації контрольно-пропускного та внутрішнього об'єктового режиму ДП «Укрспирт», працівник управління безпеки за наявності у нього спеціальної перепустки має право у любий час здійснювати ревізійні дії в апараті управління та на МПД ДП «Укрспирт», а перешкоджання такому входу тягне за собою притягнення до відповідальності, про що було відомо позивачу, тому місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, доводи ОСОБА_2 про те, що його звільнення відбулося без погодження із профспілковим комітетом членом якого він є, колегія суддів знаходить формальними, оскільки відповідно до положень ст. 43-1 КЗпП України, звільнення такої категорії працівник допускається без погодження із профспілковим органом.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: