Справа № 676/3955/17
Номер провадження 2/676/227/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м.Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В., секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «СК «Альфа Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, третя особа ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18 квітня 2017 р. о 14 год. 05 хв. він, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21121 д.н.з ВХ 2045 АІ, під час виїзду з прилеглої території по вул. Крип'якевича у м. Кам'янці-Подільському, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Свою вину визнав повністю на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди, про що було складено європротокол між учасниками ДТП за участі єврокомісара. Його цивільно-правова відповідальність застрахована відповідачем у справі згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АК/5712959 від 10.04.2017 р. В полісі страхування визначено, що забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_2, 2006 р. випуску. Безпосередньо після вчинення ДТП він та ОСОБА_3 зателефонували на гарячу лінію страхових компаній, в яких була застрахована цивільно-правова відповідальність останніх та повідомили про настання страхового випадку. Страховою компанією ПрАТ СК «Альфа Страхування» на місце вчинення ДТП був направлений комісар, який був безпосередньо на місці вчинення пригоди, здійснював огляд місця події та надавав допомогу в оформленні європротоколу сторонам. Того ж дня 18.04.2017 р. відповідно до вимог Закону України "Про загальнобов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних з транспортних засобів" він разом із потерпілим ОСОБА_4 звернулись до Кам'янець-Подільського відділення ПрАТ СК "Альфа Страхування" із відповідною заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, до якої були додані всі документи, передбачені законодаством України. При цьому зазначений автомобіль було оглянуто аварійним комісаром ПрАТ СК "Альфа Страхування", зафіксовано усі пошкодження автомобіля, отримані у результаті ДТП, про що був складений відповідний протокол (акт). В подальшому, експертом-оцінювачем фірми "Реноме" ОСОБА_5 за дорученням ПрАТ СК "ОСОБА_6 страхування" проведено огляд автомобіля НОМЕР_1, зафіксовано усі пошкодження згаданого автомобіля, отримані у результаті настання страхового випадку, про що був складений відповідний акт огляду. Не дивлячись на тривалий термін, який пройшов від дня настання страхового випадку, ПрАТ СК «Альфа Страхування» не здійснила відшкодування страхової виплати за договором обов'язкового страхування. З метою отримання роз'яснення, а також відповіді від страховика щодо причин затримки у здійсненні виплати ОСОБА_3 08.06.2017 р. через Кам'янець-Подільське відділення ПрАТ СК «Альфа Страхування» в центральний офіс компанії подав заяву що отримання офіційної відповіді та прийнятого рішення по страховому випадку. З моменту подачі заяви по час звернення до суду відповідь на адресу ОСОБА_3 так і не направлена. Після вчинення ДТП автомобіль ОСОБА_3 був відремонтований винуватцем ДТП ОСОБА_2 за власний рахунок. Зокрема, згідно акту виконаних робіт №5 від 03.05.2017 р. ФОП ОСОБА_6 здійснив роботи по ремонту транспортного засобу ОСОБА_7 на загальну суму 9960 грн. Згідно накладної №24 від 28.04.2017 р. вартість відпущених ПП ОСОБА_8 запасних частин для ремонту автомобіля ОСОБА_3О становить 15 460 грн. Наприкінці червня 2017 р. позивача та ОСОБА_3 було викликано слідчим Сопільником С.О. у Кам'янець-Подільський відділ поліції в Хмельницькій області для дачі показів у кримінальному провадженні. В ході дачі показів стало відомо про те, що ПрАТ СК «Альфа Страхування» з метою ухилення від виконання своїх зобов'язань за договором ОСЦПВВНТЗ направила заяву про вчинення ОСОБА_3 за змовою із позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Внаслідок вказаних неправомірних дій він вимушений був неодноразово з'являтись до органів національної поліції для дачі показів, надавати автомобіль для огляду, що спричинило додаткові нервові переживання та стреси, негативно відобразилось на його самопочутті та негативно вплинуло на його здоров'я. На даний час кримінальне провадження за заявою ПрАТ СК «Альфа Страхування» закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_9 складу злочину. При цьому позивача та ОСОБА_3 неправомірно ПрАТ СК «ОСОБА_8 страхування» звинуватила у тому, що ними надано неправдиву інформацію стосовно факту та обставин отримання заявлених пошкоджень автомобілів НОМЕР_3 та ВАЗ-11183-110-20 д.н.з. НОМЕР_4. Шкода, завдана майну ОСОБА_3, автомобілю НОМЕР_1, позивачем відшкодовано позивачем в повному обсязі, розмір витрат на відшкодування шкоди згідно долучених квитанцій становить 25420 грн. Факт відшкодування вартості ремонтних робіт підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 27.07.2017 р. Зі змісту якої слідує, що ОСОБА_9 відремонтував ОСОБА_3 за власний рахунок транспортний засіб ВАЗ-11183-110-20 д.н.з. НОМЕР_4. Останній немає жодних майнових та немайнових претензій до ОСОБА_9 та не заперечує щодо отримання страхової виплати ОСОБА_9 від ПрАТ СК «Альфа Страхування». Позивач вважає дії ПрАТ СК "Альфа Страхування" такими, що не відповідають нормам Законів України "Про страхування", "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ЦК України та просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у сумі 25 778,20 грн., в тому числі: 25 420 грн. основного боргу, 191,52 грн. пені, 144,32 грн. інфляційних втрат, 22,36 грн. 3% річних; моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. ; сплачений ним судовий збір в розмірі 640,00 грн. Під час розгляду справи в суді позивач та його представник позовні вимоги зменшили, просять суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у сумі 20 454,78 грн., в тому числі: 16 702,90 грн. основного боргу, 288,00 грн. - 3% річних, 2578,65 грн. - пені, 885,18 грн. інфляційних втрат; моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.; сплачений ним судовий збір в розмірі 640,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу 11673,25 грн.; витрати повязані з проведенням судової автотоварозначвої експертизи 1485,60 грн.; витрати повязані із явкою представника в суд 408,24 грн. В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Представник відповідача в суді первинні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволені. Суду представник пояснив, що страхова компанія перед позивачем жодних зобовязань не має, ОСОБА_3 міг звернутися з виогами до них про відшкодування страхового відшкодування однак він звернувся з вимогами до позивача які той добровільно задоволив, крім цього ОСОБА_3 не було узгоджено із страховою компанією суму страхового відшкодування. В подальшому після уточнення позивачем та його представником позовних вимог представник відповідача направив суду відзив в якому просить в задоволенні позову відмовити, при цьому просить суд врахувати, що: ними було прийнято рішення у відмові у проведенні страхових виплат в звязку з встановленням під час проведення перевірки причини та обставин ДТП згідно висновку № 028-06/Д(17) судового експерта ОСОБА_10 за результатами проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження, що утворення механічних пошкоджень автомобілів НОМЕР_5 та ВАЗ 21121. д/н НОМЕР_6. з технічної точки зору не відповідає заявленим водіями ОСОБА_9 та Матковецьким І.0. обставинам пригоди та зафіксованої аварійним комісаром дорожньої обстановки; відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія може нести зобов'язання стосовно виплати страхового відшкодування перед потерпілим внаслідок ДТП ОСОБА_3, а не перед позивачем; деліктними правовідносинами не передбачено уступка права вимоги; позивач не погорджував із компанією розмір і порядок взаєморозрахунків між учасниками дорожньо-транспортної пригоди, в звязку з чим у компанії не виникло зобов'язання щодо компенсації витрат позивача; законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що моральна шкода відшкодовується страховиком тільки потерпілій особі і у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю.

Третя особа по справі ОСОБА_3 суду пояснив, що при вирішенні спору покладається на думку суду. Суду ОСОБА_3 пояснив, що дійсно дорожньо-транспортна пригода мала місце, звертався в страхову компанію з листом про виплату страхового відкодування, позивач добровільно йому оплатив ремонт пошкодженого автомобіля, претензій до страхової компанії не мав і не має, автомобіль було відремонтовано 27.04.2017 р., відповіді від страхової компанії не чекав.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що по договору здійснював послуги аварійного комісара, дійсно 8.04.2017 р. виїжджав на місце пригоди, оглядав пошкоджені автомобілі, пошкодження були реальні, здійснив фотофіксацію пошкоджень, допоміг учасникам пригоди скласти європротокол, сумнівів в реальності пригоди не було.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

18 квітня 2017 р. о 14 год. 05 хв. позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21121 д.н.з ВХ 2045 АІ, під час виїзду з прилеглої території по вул. Крип'якевича у м. Кам'янці-Подільському, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці пригоди за участю аварійного комісара ОСОБА_5 водії транспортних засобів склали європротокол(а.с.113-114) в якому позивач визнав свою вину у вчиненій дорожно-транспортній пригоді. Аварійним комісаром на місці було оглянуто пошкоджені транспортні засоби та було складено рапорт про результати огляду місця подіїтвід 18.04.2017 р.(а.с.103-104), акти огляду транспортних засобів(а.с.105-108), схему ДТП(а.с.109), зафіксовано пошкодження транспортних засобів(а.с.110-111).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу позивача - автомобіля НОМЕР_2, 2006 р. випуску, застрахована відповідачем у справі згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АК/5712959 від 10.04.2017 р., строк дії з 11.04.2017 р. по 10.04.2018 р.(а.с.10).

18.04.2017 р. учасники дорожньо-транспортної пригоди позивач та третя особа по справі - ОСОБА_3 подали Камянець-Подільське відділення ПрАТ СК "Альфа Страхування" заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування які були прийняті та зареєстровані представником страховика ОСОБА_11В.(а.с. 115-117, 122-124).

Позивач, з вини якого було вчинено дорожньо-транспортну пригоду внаслідок чого було пошкоджено належний ОСОБА_3 транспротний засіб, добровільно відшкодував останньому вартість проведеного ремонту та запчастин. Зідно акту виконаних робіт №5 від 03.05.2017 р. ФОП ОСОБА_6 здійснив роботи по ремонту транспортного засобу ОСОБА_3 на загальну суму 9960 грн. Згідно накладної №24 від 28.04.2017 р. вартість відпущених ПП ОСОБА_8 запасних частин для ремонту автомобіля ОСОБА_3О становить 15 460 грн. Згідно пояснень позивача та його представника саме ним сплачено вказані кошти. Ці обставини в суді підтвердив і ОСОБА_3 З пояснень ОСОБА_3 в суді вбачається, що автомобіль йому було повернуто в справному стані 27.04.2017 р.

ПрАТ СК "Альфа Страхування" з метою встановлення відповідності утворених механічних пошкоджень автомобілів НОМЕР_5 та ВАЗ 21121, д/н НОМЕР_6, була 12.06.2017 р. направлена заява до судового експерта ОСОБА_10 щодо проведення експертного транспортно - трасологічного дослідження обставин та механізму спричинення механічних пошкоджень автомобіля НОМЕР_5 та ВАЗ 21121, д/н НОМЕР_6. Згідно Висновку № 028-06/Д(17) від 19.06.2017 р. судового експерта ОСОБА_10 за результатами проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження обставин і механізму утворення механічних пошкоджень автомобілів НОМЕР_5 та ВАЗ 21121. д/н НОМЕР_6. з технічної точки зору не відповідає заявленим водіями ОСОБА_9 та Матковецьким І.0. обставинам пригоди, оскільки механічні пошкодження та сліди на транспортних засобах вказують на їх більш ранній період утворення, ніж час заявленої пригоди, а слідова та предметна інформація, зафіксовані на місці пригоди (мається на увазі слід кочення лівого переднього колеса а/м ВАЗ 21121 та ділянка осипу уламків скла його лівої фари головного світла) не відповідають встановленому механізму зіткнення транспортних засобів(а.с.71-87).

10.07.2017 р. відповідачем по справі було прийнято рішення про відмову у страховій виплаті на підставі п.3 ст.26 закону України «Про страхування»(вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку). Про прийняте рішення відповідачем було повідомлено позивача та його представника, а також ОСОБА_3

18.07.2017 р. старшим слідчим СВ Камянець-Поділського ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції ОСОБА_12 було винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001212 від 05.07.2017 р. за ч.3 ст.15, ч.1 ст.190 КК України відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через відсутність складу кримінального правопорушення(а.с.49).

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 124/17 від 18.01.2018 р.(а.с. 154-165) вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_7 складає 16702,99 грн. Вартість матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_3 вналідок пошкодження автомобіля НОМЕР_7, під час дорожньо-транспотної пригоди, що мала місце 18.04.2017 р. складає 16702,90 грн.

До сфери обовязкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України по справі № 6-954цс16 від 26.10.2016 р. право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На думку суду, вимоги позивача задоволенню не підлягають оскільки як зазначено вище, між ним та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Питання щодо порядку відшкодування шкоди, виплати страхового відшкодування врегульовано Законом № 1961-IV. Вказаний закон передбачає підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування потерпілій особі ст.32, ст.37 Закону № 1961-IV. В той же час в ч.4 ст. 36 закону вказано, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Крім цього закон передбачає, що страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика. У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком. Як встановлено судом, позивачем добровільно відшкодовано потерпілому заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду, розмір витрат із страховиком не було погоджено, а тому, на думку суду, у позивача не виникло право на отримання страхового відшкодування від відповідача, крім цього це право не передбачено ст. 36 закону № 1961-IV. Суд також враховує, що посилання позивача на розписку ОСОБА_3, що він не не заперечує щодо отримання страхової виплати ОСОБА_2 від ПрАТ СК «ОСОБА_8 страхування» є безпідставним оскільки суперечить положенням ч.4 ст. 36 Закону № 1961-IV, крім цього з врахуванням положень ст.ст. 1078-1079 ЦК України згідно договору факторингу(предметом є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав) фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

На підставі викладеног суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у сумі 20 454,78 грн., в тому числі: 16 702,90 грн. основного боргу, 288,00 грн. - 3% річних, 2578,65 грн. - пені, 885,18 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода страховою компанією відшкодовується виключно на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до абз. 5 п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода відшкодовується потерпілій особі і у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Згідно до розяснень які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Рішенням Конституційного суду України від 10 квітня 2003 року (справа N 1-9/2003) встановлено, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів осіб, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, що порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам громадянину.

На думку суду вимоги позивача стягнути з відповідача 10000,00 грн. заподіяної моральної шкоди задоволенню не підлягають оскільки: законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що моральна шкода відшкодовується потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особі у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю; відповідач звертався у відділ поліції із заявою реалізувавши своє конституційне право.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України і не підлягають до задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача: 640,00 грн. судового збору, витрат на професійну правничу допомогу 11673,25 грн., витрат повязаних проведенням судової автотоварознавчої експертизи 1485,60 грн., витрат повязаних із явкою представника в суд 408,24 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 509, 526, 979, 985, 991, 999, 1167 ЦК України, законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263 - 265, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

в задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.03.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В