ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/219/18
Провадження № 2/636/587/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, уточненим 26.02.2018 року, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати судового рішення і до досягнення доньками повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивача. З січня 2018 року батько не в повному обсязі надає матеріальну допомогу на утримання доньок, незважаючи на те, що є військовослужбовцем за контрактом та має постійний дохід. Діти відвідують додаткові заняття, приймають участь у самодіяльності, конкурсах та концертах, що призводить до постійних додаткових витрат, і тому грошей на виховання та на матеріальне забезпечення дітей не вистачає.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі, в якій уточнила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2/5 частини з усіх видів доходів з дати винесення судового рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав частково, проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує, розгляд справи просив проводити без його участі.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 057776 від 17.02.2007 року (а.с. 6).

Згідно наданих копій свідоцтв про народження серії 1-ВЛ № 089866 від 09.10.2007 року та серії І-ВЛ № 214210 від 07.09.2010 року, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5).

Діти проживають з матірю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти проживають з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, офіційно працює, знаходиться на військовій службі за контрактом, відомості про наявність інших осіб, які знаходяться на його утриманні та на яких сплачує аліменти, не надав.

Виходячи з предмету спору, суд вважає доведеним той факт, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дітей, тому у сукупності наведених обставин, з урахуванням положень ст. 84 СК України, є підстава для стягнення аліментів.

Суд, зважаючи на вимоги ОСОБА_1, визначає розмір аліментів на утримання дітей в частці від доходу їх батька. При цьому суд розяснює, що спосіб стягнення аліментів, визначений судом, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів(ч. 3 ст. 181 СК України).

Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньок в розмірі 2/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати винесення судового рішення, як уточнила позивач свої вимоги, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуватимуться за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 03 вересня 1979 року у м. Потсдам, Німеччини, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, яка народилася 19 травня 1985 року у смт. Кочеток Чугуївського району Харківської області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 2/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 03 вересня 1979 року у м. Потсдам, Німеччини, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя