Справа № 676/1999/17
Номер провадження 2/676/140/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, третя особа ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, ухвалою суду залучено в якості третьої особи по справі ОСОБА_5 . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі який рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 08 червня 2015 р. розірвано. Під час сумісного проживання придбали автомобіль марки «DACIA Logan Base» 2007 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за весільні кошти та взяли кредит в «Укрпромбанку». Кредит був оформлений на колишнього чоловіка ОСОБА_4 . Крім того, між банком та відповідачем було укладено договір застави вказаного транспортного засобу. Станом на 2017 р. кредит ними погашено. ПОзивач вказує, що вона є військовослужбовцем в/ч А-3290 з 2013 р., вдповідач працює системним адміністратором «Ювелір Капітал». На даний час випадково дізналась, що відповідач має намір продати їх спільний автомобіль, про що свідчить оголошення на сайті інтернету. Вартість автомобіля відповідач вказав 4800 Доларів США, що станом на 19.04.2017 р. становить 127680 грн. Оскільки спірний автомобіль був придбаний за спільні кошти та під час шлюбу, тому вирішила поставити питання про його розподіл. Позивач просить суд на підставі ст. 60, ст.70 СК України винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь в рахунок розподілу майна подружжя вартість 1/2 частини автомобіля «DACIA Logan» 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 63840 грн. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задоволити. Після встановлення під час розгляду справи про відчуження відповідачем спірного автомобіля, за клопотанням представника позивача було залучено нового власника транспортного засобу та заявлено клопотання про проведення по справі автотоварознавчої експертизи для визначення вартості аналогічного автомобіля. За результатами проведеної автотоварозначої експертизи представником позивача було зменшено позовні вимоги, згідно заяви про уточнення позовних вимог представник позивача просить суд винести рішення яким : стягнути з відповідача на користь позивача 54316,72 грн., 704,80 грн. судового збору, 1144,00 грн. витрат за проведення авто-товарознавчої експертизи. В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Відповідач та його представник в суді позовні вимоги не визнали, просять відмовити в їх задоволенні. Суду відповідач та його представник пояснили, що спірний автомобіль був подарунком його батьків які надали частково кошти і запропонували оформити кредит для придбання автомобіля. Згідно кредитного договору від 22.10.2007 р. між ним та ТОВ «Укрпромбанк» вартість спірного автомобіля була визначена в сумі 56250 грн. 12.11.2010 р. в зв`язку з ліквідацією ТОВ «Укрпромбанк» даний договір був перезаключений з ПАТ «Дельта банк» 12.11.2010 р. в ПАТ «Дельта банк» був також заключений договір поруки № 106/ 1/Z фпор/ 5-07 відповідно до якого поручителем стала його мати ОСОБА_6 . У вказаних договорах позивач не виступав поручителем, не здійснював будь яку оплату. Даний кредитний договір був повністю виплачений ним, кошти на оплату кредиту давались батьками. Крім того 03.05.2017 р. даний транспортний засіб був проданий за 35 000 грн. Під час розгляду справи представником відповідача заявлялося клопотання про призначення по справі повторної авто товарознавчої експертизи для визначення вартості спірного автомобіля яке судом було залишено без задоволення враховуючи розумність строків розгляду справи, а також те, що спірний автомобіль тривалий час перебуває у власності третьої особи. Після уточнення представником позивача позовних вимог представник відповідача просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Третя особа по справі ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони перебували в шлюбі з 01.09.2007 р. Від шлюбу народилися діти: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08.06.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем.

22.10.2007 р. між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 106/ФКВ/5-07 згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9700,00 доларів США під 10,35 % річних строком до 21.10.2014 р., кредитний договір № 106/1/ФК/5-07 у розмірі 2650,00 грн.(мета кредитування оплата витрат позичальника на страхування предмета застави), та договір застави транспортного засобу № 106/Zфкв/5-07 згідно якого предметом застави яка забезпечує вимоги Заставодержателя ТзОВ «Укрпромбанк» за вказаними кредитним договорами був зазначений автомобіль «DACIA Logan Base» 2007 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість предмета застави сторонами договору була оцінена у 56250,00 грн.(п.1.4 договору, а.с.12). Згідно вказаних договорів відповідачем було придбанно спірний автомобіль.

У відповідності до ст. ст.60,61,63,65 Сімейного Кодексу Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно доЗакону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів підтверджуючих, що спірний автомобіль був придбаний ним за власні кошти, за кошти його батьків. При цьому суд враховує, що на час укладення кредитного договору з ТзОВ «Укрпромбанк» 22.10.2007 р. так і на час переукладення кредитного договору з АТ «Дельта банк» в 2010 р. сторони перебували у шлюбі. З наданих відповідачем та його представником копій квитанцій вбачається, що за час перебування в шлюбі протягом 2010-2013 років відповідач сплачував кошти в рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором № 106/1/Zфпор/5-07, отримувана ним за цей час заробітна плата відповідно до положень ч.2 ст.61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності. Останній платіж було проведено 13.11.2013 р., що підтверджується копією квитанції яка приєднана до матеріалів справи(а.с.75). Доказів підтверджуючих сплату частини коштів за подаровані батьками кошти відповідач та його представник суду не надали. На час придбання та виплати кредиту за спірну автомашину в 2010-2013 роках позивач отримувала соціальну допомогу по догляду за дітьми, з квітня 2013 р. позивач є військовослужбовцем, отримувала стабільно грошову винагороду, що підтверджується банківською випискою(а.с. 16). В зв`язку з цим твердження відповідача та його представника, що спірний автомобіль є його особистою приватною власністю суд відхиляє.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями ст. 65 СК України.

Згідно статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Як передбачено ч.1 ст.69, ч.1 ст.70, ч.ч.1, 2, 4 ст.71 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69, 72 СК України та ст.372 ЦПК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як встановлено судом після подачі 20.04.2017 р. позивачем позову до суду 03.05.2017 р. відповідач без згоди позивача продав спірний автомобіль ОСОБА_5 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу 6843/2017/439309(а.с.69). За домовленістю сторін ціна автомобіля встановлена в розмірі 35000,00 грн.(п.3.1. договору).

Аналіз вищенаведених норм права та встановлені обставини справи дають підстави стверджувати, що частки сторін у спірному майні є рівними, однак враховуючи, що відповідач розпорядився таким майном після розірвання шлюбу без згоди на це позивача, не поділився з колишньою дружиною вирученими коштами, а тому, приймаючи до уваги згоду позивачки на отримання грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на спірне майно, суд вважає за можливе задовольнити заявлений позов. При визначені вартості спірного автомобіля суд критично оцінює вартість спірного автомобіля зазначену в договорі купівлі-продажу оскільки вона нижче ринкової та не співмірна із ціною продажу обумовлену в рекламних оголошеннях з Інтернет-сайту, які надані позивачем до позовної заяви(а.с.18-19, 30). Виходячи з обставин того, що сторони не дійшли згоди щодо дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи, а згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12/18 від 09.03.2018 р. ринкова вартість аналогічного автомобіля станом на 03.05.2017 р. могла складати 108633,44 грн., тобто частка кожного з подружжя становить 54316,72 грн., а тому з врахуванням уточнених позовних вимог представника позивача від 10.04.2018 р., суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення компенсація вартості ? частини спірного автомобіля в сумі 54316,72 грн.

Оскільки під час розгляду справи позивачем було сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн., а тому вимоги представника позивача стягнути з відповідача 704,80 грн. судового збору підлягають частковому задоволенню в розмірі фактично сплаченого судового збору. Підлягають також до стягнення з відповідача відповідно до ст..141 ЦПК України витрати за проведення автотоварознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 69-71 СК України, ст. 365 ЦК України, постановою пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.13, 76, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України,-

ухвалив:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 54316,72 грн., 640,00 грн. судового збору, 1144,00 грн. витрат за проведення експертизи.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 16.04.2018 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В