Справа №673/1959/17
Провадження № 2-н/673/6/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018

року м. Деражня

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Дворнін О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов»язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Тобто, законом передбачено, що правовий статус дитини має особа, що не досягла 18 років.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - особа віком до 18 років.

Таким чином, ОСОБА_3 досягнула 18-ти річного віку, а отже в розумінні Закону України «Про охорону дитинства» не є дитиною.

Cтаттею 198 СК України визначено, що батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Отже, при визначенні розміру матеріальної допомоги, яка стягується на повнолітньою дочку, суд повинен з»ясувати наявність можливості платника аліментів надавати матеріальну допомогу, що виключає можливість розгляду стягнення вказаної допомоги у порядку наказного провадження.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160-165 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Копію ухвали, заяву з додатками повернути заявнику.

Розяснити заявнику ОСОБА_1, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням правил щодо предявлення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: ОСОБА_4