ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3097/17 Номер провадження 22-ц/814/5/18Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.

Розглянула в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі судді Маханькова О.В. від 5 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з ОСОБА_2, після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_4 залишити проживати разом з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для даної категорії населення до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги обґрунтовані неможливістю спільного проживання, постійними сварками та з'ясуванням відносин, втратою між подружжям почуттів та відсутності підстав для збереження сім'ї.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено частково.

Шлюб зареєстрований 4 червня 2011 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (актовий запис №309) між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.07.2017 року.

Місце проживання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з матір'ю ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 640 грн. сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Післяшлюбне прізвище позивача визначено як ОСОБА_3.

Задоволення вимог про розірвання шлюбу обумовлено неможливістю подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу, що суперечило б їх інтересам. Крім того, суд, з урахуванням норм СК України задовольнив вимоги в частині як визначення місця проживання дитини, так і стягнення аліментів на її утримання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив надати додатковий тримісячний строк для примирення сторін, одночасно скасувати рішення в частині нарахування аліментів з 27.07.2017 року, а не з дати постановлення судового рішення про їх стягнення.

Вважає, що стягуючи з нього аліменти з 27.07.2017 року, тобто з моменту пред'явлення позову, суд вийшов за межі позовних вимог.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржується, а тому у колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, сторони перебували в шлюбі з 04.06.2011 року (свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1), від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв'язку з несумісністю характерів та поглядів на життя, погіршенням стосунків між сторонами та неможливістю збереження сім'ї, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Під час розгляду справи, за клопотанням відповідача та з урахуванням норм ст. 111 СК України, суд надав сторонам строк для примирення протягом трьох місяців.

По закінченню такого строку, провадження по справі було відновлено та призначено судове засідання.

В судовому засідання відповідачем не було надано доказів відновлення подружніх стосунків протягом наданого судом строку на примирення.

Ухвалюючи рішення в частині розірвання шлюбу, суд обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість його збереження, оскільки це не буде відповідати інтересам сторін.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд першої інстанції на підставі ст.ст. 180, 183, 185, 191 СК України, з урахуванням обґрунтованості та доведеності вказаних вимог стягнув з відповідача аліменти в розмір ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Під час розгляду апеляційної скарги, колегією суддів було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано додатковий строк для примирення протягом трьох місяців, що слугувало підставою для зупинення провадження по справі.

Після закінчення вказаного строку та відновлення провадження по справі, апелянт жодного разу в судові засідання не з'являвся, доказів відновлення шлюбних відносин апеляційній інстанції не надав

Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в частині незгоди апелянта з початком строку стягнення аліментів, тобто 27.07.2017 року як з дня пред'явлення позову

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Тобто, самим законом визначено час присудження аліментів, стягнення яких відбувається за судовим рішенням, що і було зазначено в резолютивній частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлено з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого суду та ґрунтуються на помилковому розумінні апелянтом положень Сімейного Кодексу України, які визначають час, з якого присуджуються аліменти і дотримання судом вказаних норм не є виходом за межі заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2018 року.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Карпушин Г.Л.