АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1705/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Середа Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Храпка В.Д., Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2014 року, постановленого під головуванням судді Середи Л.В., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в :

В січні 2014 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2006 року між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 016/0806/87-566 відповідно умов якого ОСОБА_7 отримав кредит у сумі 38 000 грн. для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 20.08.2011 року зі сплатою 21.00 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_1. передав у заставу автомобіль тип ТЗ : легковий комбі, марка : ВАЗ, модель : 21140, рік випуску : 2006, номер кузова : НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 15.08.2006 року Золотоніський МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України.

Згідно договору застави , вартість автомобіля становить 47 975 грн. 00 коп.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору у відповідача станом на 08.01.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 144 326 грн. 07 коп.

В подальшому АКІБ «ТАС-Комерцбанк» змінило назву на ВАТ «Сведбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк».

02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 11. На підставі вказаного договору факторингу у позивача виникло право вимоги з вказаних договорів, яким забезпечено виконання зобов'язання.

Позивач зазначає, що через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою він набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету застави.

З таких підстав позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 016/0806/87-566 від 21.08.2006 року звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави автомобіль тип ТЗ : легковий комбі, марка : ВАЗ, модель: 21140, рік випуску: 2006, номер кузова: НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою -покупцем; надати (визнати) право ТОВ «Вердикт Фінанс» підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час укладення з іншою особою-покупцем; витребувати у ОСОБА_1 вказаний автомобіль та комплект ключів та необхідну документацію та передати у володіння товариству та надати ТОВ «Вердикт Фінанс» право (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2014 року позов задоволено повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 016/0806/87-566 від 21.08.2006 року звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави, а саме: автомобіль типу - легковий комбі, марки «ВАЗ», модель 21140, року випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем ( в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»).

Надано (визнано) право ТОВ «Вердикт Фінанс» ( в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою-покупцем.

Витребувано у ОСОБА_1 автомобіль типу - легковий комбі, марки «ВАЗ», модель 21140, року випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки та передано у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс» .

Надано ТОВ «Вердикт Фінанс» ( в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, відповідно до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів, та мопедів» затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року за № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» судові витрати в сумі 1 902 грн.06 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати як необ'єктивне, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що порушує права апелянта, як власника майна, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, а по справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та стягнути з ТОВ «Вердикт Фінанс» на користь ОСОБА_5 понесені нею судові витрати в розмірі 7 800 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що при постановленні рішення про задоволення позову суд першої інстанції не перевірив належність права власності на автомобіль відповідачу на моменту укладення договору про відступлення права вимоги, так і на момент реєстрації обтяжень на транспортний засіб на підставі цього договору, а також на момент звернення позивача до суду та дійсність права застави на транспортний засіб згідно договору відступлення права вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Фінанс» апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне, обґрунтоване.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що 21 серпня 2006 року між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 016/0806/87-566, відповідно якого останній отримав кредит у сумі 38 000 грн. для придбання автомобіля зі платою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 21.0% річних з кінцевим терміном повернення 20.08.2011 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань між АКІБ «ТАС_Комерцбанк» та ОСОБА_1. було укладено договір застави № 016/0806/87-566-Z від 21.08.2006 року, відповідно умов якого ОСОБА_1. передав банку в заставу автомобіль типу - легковий комбі, марки «ВАЗ», модель 21140, року випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 15.08.2006 рок Золотоніський МРЕВ ДАІ ГУ МВС України.

Відповідно до п. 11.1 договору застави заставодавець зобов'язаний не відчужувати предмет застави, будь-якої його частини, не передавати його в користування іншими особам без письмової згоди заставодержателя.

23.08.2006 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження предмета застави - належного ОСОБА_1 автомобіля.

Рішенням позачергових зборів акціонерів від 15.10.2007 року акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» змінив найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк» ( далі ПАТ «Сведбанк»).

05.11.2008 року на підставі біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_5 придбала автомобіль ВАЗ-21140, 2006 року випуску, кузов ТЗ НОМЕР_4.

05.11.2008 року ОСОБА_5 Черкаським МРЕВ при УДАІ УМВС України в Черкаській області видано технічний паспорт на вказаний автомобіль.

Згоду на відчуження автомобіля ПАТ «Сведбанк» не надавав.

02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу. На підставі договору до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги по вказаним договорам.

20.11.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження предмета застави - належного ОСОБА_1 автомобіля і новий обтяжувач ТОВ «Вердикт Фінанс».

16.01.2014 року ТОВ «Вердикт Фінанс» пред'явило позов про звернення стягнення на предмет застави.

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (чч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувала щодо предмета обтяження.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Між тим, під час розгляду справи в апеляційній інстанції встановлено, що власником автомобіля ВАЗ- 21140, 2006 року випуску, кузов ТЗ НОМЕР_4 стала ОСОБА_5

Згідно ст. 10 ЦПК України ( в редакції, яка діяла на час розгляду справи) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України ( в редакції, яка діяла на час розгляду справи) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем , якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Оскільки власник заставного майна змінився до ухвалення рішення місцевим судом, суд першої інстанції не вирішив питання про залучення у справі належного відповідача чи співвідповідача відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України ( в редакції, яка діяла на час розгляду справи), апеляційний суд позбавлений можливості виконати вимоги вказаної норми процесуального закону, то в задоволенні позову необхідно відмовити, поскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка повинна бути відповідачем по справі.

На підставі ст. 141 ЦПК України із ТОВ «Вердикт Фінанс» підлягає стягненню судові витрати понесені при подачі апеляційної скарги в сумі 7 800 грн. та судовий збір в сумі 365 грн. 40 коп., а всього 8165 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задоволити частково.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет застави -відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 8 165 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: