БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1324/18
Провадження № 2/497/677/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На момент смерті ОСОБА_3, він був за межами Одеської області і не міг своєчасно отримати довідку про її смерть, оскільки навіть не знав про її смерть. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.01.2018 року було встановлено факт смерті ОСОБА_3, та визначено датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За наслідками виконання даного рішення суду Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено запис акту про смерть №1 (поновлений) від 12 квітня 2018 року, і видано йому свідоцтво про смерть ОСОБА_3

Однак, в зв'язку відсутності свідоцтва про смерть спадкодавця, він не міг своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Приватним нотаріусом йому було відмовлено у прийняття спадщини. Таким чином, він пропустив строк для прийняття спадщини, тому звертається до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, був сповіщений належним чином (а.с.44,48). Надав заяву до суду про розгляд позовної заяви у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.50).

Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, позов визнав, справу просив розглянути у відсутність представника, про що надав відповідну заяву (а.с.28, 29).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_1, виданим на підставі актового запису про смерть №1 (поновлений) від 12 квітня 2018 року, складеного Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 - позивач по справі (а.с.5-6, 51-52), що підтверджується заповітом, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла належне їй на праві приватної власності нерухоме майно (частка житлового будинку, частка земельної ділянки), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. та зареєстрований в реєстрі №№1509, 1510 (а.с.10).

04 червня 2018 року позивач по справі ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області, Ажинтарева В.В. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно матеріалів справи 06 липня 2018 року №316/02-14 нотаріус надав йому роз'яснення, щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 в письмовій формі, з якого вбачається що позивач порушив визначенні законом строки для подачі заяви про прийняття спадщини, і тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.14).

З матеріалів спадкової справи за № 54/2018 року наданої Приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. слідує, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, звернувся ОСОБА_1 на підставі заповіту вчиненого на його ім'я від 24.10.2016 року, яким спадкодавець розпорядився щодо нерухомого майна (частки житлового будинку, частки земельної ділянки), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач Болградська міська рада Одеської області не заперечує щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачу (а.с.28).

Позивач своєчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав, разом зі спадкодавцем на час її смерті не проживав, та не був зареєстрований.

Згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 січня 2018 року, справа №497/1790/17 вбачається, що позивач не знав про час та місце смерті спадкодавця, яка була похована на Болградському районному цвинтарі силами Комунального підприємства «Горводоканал», оскільки родичів і спадкоємців не можливо було знайти. Свідоцтво про смерть не видавалось, та реєстрації смерті цієї особи не проводилася.

Саме з цих підстав позивач звертався до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 (а.с.58-59).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Стаття 1272 ЦК України встановлює, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Суд ще раз наголошує на тому, що відповідач позов визнав (а.с.50).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, а саме позивач не знав про час та місце смерті спадкодавця, в зв'язку з відсутністю його на території Одеської області, та в зв'язку з не проведення своєчасної реєстрації смерті спадкодавця, та неможливістю отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3

Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є.

Пропуск строку на прийняття спадщини є досить значним. Позивач, який є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки на момент смерті спадкодавця позивач знаходився за межами Одеської області і не міг отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 та на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 січня 2018 року було проведено реєстрацію смерті та видано свідоцтво про смерть спадкодавця, але вже був про пропущений шестимісячній строк звернення до нотаріуса.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 у вигляді нерухомого майна (частка житлового будинку, частка земельної ділянки), розташованого на території Болградської міської ради Одеської області до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, та положень ст. 263 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а й справедливості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1216, 1220, 1221-1223, 1261, 1270, ч.3 1272 ЦК України, ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Болград, Одеської області додатковий строк - 3 (три) місяця для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева