Справа № 502/1005/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України»

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідачів

ОСОБА_6, орган опіки та піклування в особі Кілійської районної державної адміністрації Одеської області

про

звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання вищого пріоритету позивача на предмет іпотеки, виселення відповідачів та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на двохкімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1. В подальшому, а саме 21.01.2015 року позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на двохкімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року в розмірі 231098,70 гривень, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, визнавши вищий пріоритет позивача на предмет іпотеки за іпотечним договором від 08.07.2008 року, як єдиного іпотекодержателя; виселити відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки, а саме з квартири № 32, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, зі зняттям ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 з реєстраційного обліку за вказаною адресою; стягнути з відповідачів на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2310,98 гривень.

Позивач зазначає, що 08.07.2008 року між Банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 554, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 60000 гривень зі сплатою 19,5 % річних строком до 08.07.2013 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банком було укладено іпотечний договір з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, на підставі якого позивачу було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, загальною площею 56,7 кв.м., в тому числі житлової 31.7 кв.м.

Позичальник ОСОБА_6 свої зобовязання за укладеним кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 13.11.2014 року становить 231098,70 гривень й складається з наступного:

-56712,85 гривень прострочений основний борг по кредиту;

-58716,53 гривень прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.09.2007 року по 22.06.2015 року;

-56091,48 гривень пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.09.2008 року по 13.11.2014 року;

-46655,89 гривень пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2008 року по 13.11.2014 року;

-4250 гривень інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом;

-5678,01 гривень інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом;

-1424,72 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту;

-1569,22 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

12.12.2014 року на адресу відповідачів було направлено вимогу про усунення порушень у тридцяти денний строк, а у випадку невиконання вимог банк буде змушений в рахунок погашення зазначеного боргу звернути стягнення на предмет іпотеки.

29.04.2016 року відповідачі надали заперечення на позовну заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, з яких вбачається, що вони не згодні з позовними вимогами в повному обсязі. Згідно рішення Кілійського районного суду від 24.04.2013 року по справі № 2-1888/11 на користь позивача з ОСОБА_6 було стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 100860,12 гривень. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12.07.2013 року вищезазначене рішення Кілійського районного суду в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитом було залишено без змін. Однак позивач при складанні позовних вимог не врахував рішення Кілійського районного суду від 24.04.2013 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.07.2013 року. Таким чином, позовні вимоги стосовно заборгованості є безпідставними та унеможливлюють стягнення на предмет іпотеки. Крім того, особам, яких виселяють з житлового будинку, яке є предметом іпотеки та не придбано в рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. Відсутність постійного житла, яке повинно бути надано особі одночасно з виселенням, унеможливлює винесення рішення про примусове виселення.

02.06.2016 року представником ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" було надано пояснення на заперечення відповідачів проти позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що дійсно рішенням Кілійського районного суду від 24.04.2013 року по справі № 2-1888/11 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" з ОСОБА_6 було стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 100860,12 гривень. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12.07.2013 року вищезазначене рішення Кілійського районного суду в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитом було залишено без змін. На виконання рішення суду Банком 30.09.2013 року було отримано два оригінали виконавчих листів щодо стягнення з ОСОБА_6 кредитної заборгованості в сумі 100860,12 гривень та судових витрат в сумі 1176,50. Зазначені виконавчі листи Банком 17.04.2014 року було предявлено до ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області для відкриття виконавчого провадження та проведення відповідних виконавчих дій. 18.04.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником ОСОБА_6 транспортні засоби не зареєстровані, земельні ділянки та сільгосптехніка не зареєстровані. У неї в приватній власності знаходиться будівля за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Суворова, 39а, однак на вказане майно існує обтяження за договором іпотеки № 2681. У звязку з вищезазначеним 28.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином заборгованість ОСОБА_6 перед банком на теперішній час є непогашеною. Наявність рішення про стягнення з позичальника на користь банку кредитної заборгованості не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання кредитного зобовязання та не позбавляє ПАТ "Державний ощадний банк України" права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно в забезпечення кредитного договору. Крім того, представник позивача зазначив, що зняття з реєстрації місця проживання відповідачів може бути здійснено на підставі рішення суду про їх виселення.

В судовому засіданні, призначеному на 02.04.2018 року, відповідач ОСОБА_2 вказала, що заперечує проти позовних вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" в повному обсязі, а також просить відмовити в задоволенні позову. Під час розгляду справи по суті ОСОБА_2 надала пояснення з приводу вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, викладені нею в запереченнях на позовну заяву від 29.04.2016 року. Крім того, вона також зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом вже після спливу позовної давності. Кредитний договір № 554 був укладений між позивачем та ОСОБА_6 08.07.2008 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж на погашення кредиту боржник ОСОБА_6 здійснила у липні 2010 року, а з 01.08.2010 року по 01.01.2016 року жодних платежів вона не робила. Таким чином право позивача було порушено у серпні 2010 року, про що відразу ж стало відомо. На захист своїх порушених прав ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду, про що свідчать відповідні рішення Кілійського районного суду від 24.04.2013 року та апеляційного суду Одеської області від 12.07.2013 року. Таким чином, за вказаним кредитом є остаточні рішення судів, які не скасовані й на підставі яких було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження по справі від 18.04.2014 року. Однак, не зважаючи на вищевказані рішення, позивач після спливу трьох років з моменту порушення його права, знов звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач зазначила, що строк позовної давності за вказаними вимогами позивача сплив ще 01.08.2013 року. Крім того, позивач зазначила, що при укладанні іпотечного договору з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 позивачем не було здійснено страхування іпотечного майна, що передбачає зазначений договір.

Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на двохкімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, яка належить відповідачам на праві приватної власності, в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року, виселення відповідачів з вказаної квартири, зі зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, також стягнення з відповідачів на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2310,98 гривень підтримав у повному обсязі. Крім того, в процесі розгляду справи по суті він надав пояснення, викладені в письмових поясненнях на заперечення відповідачів проти позовної заяви від 02.06.2016 року. Також він зазначив, що не погоджується з твердженням відповідача ОСОБА_2 про звернення Банку до суду з позовом після спливу позовної давності. Рішенням Кілійського суду Одеської області від 24.04.2013 року з ОСОБА_6 було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.07. 2013 року рішення суду в частині стягнення заборгованості було залишено без змін. З 12.07.2013 року строк позовної давності по предявленню вимоги до іпотекодавців перервався та почав обчислюватись заново. Таким чином, позивач мав право звернутись до суду з позовом до відповідачів у строк до 12.07.2016 року.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засідання не були присутні, однак надали заяви, відповідно до яких просять розглядати справу за їх відсутності, а також зазначають, що не згодні з позовом в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів, ОСОБА_6, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за встановленим місцем реєстрації особи, в судове засідання не зявилась, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Представник органу опіки та піклування в особі Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти виселення відповідачів з двокімнатної квартири № 32, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, зі зняттям ОСОБА_4, ОСОБА_5, (ОСОБА_2) ОСОБА_7 з реєстраційного обліку, оскільки за вказаної адресою також зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_2: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

АТ «Державний ощадний банк України» утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму статутного фонду. Відповідно до Змін до Статуту ВАТ «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 502, у назві Статуту слово «відкритого» замінено словом «публічного».

08.07.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство) та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 554.

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 60000 гривень зі спалою 19,5 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08.07.2013 року.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору № 554 від 08.07.2008 року, кредит надається на 5 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08 липня 2013 року на споживче кредитування, забезпечене одним предметом іпотеки. Надання кредиту здійснюється одноразово з кредитного рахунку № 2203/08 у філії Кілійське відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» готівкою, протягом 1 робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3, 4.3.5 кредитного договору № 554 від 08.07.2008 року позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Повернути кредит в сумі 60000 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по кредитному договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. У разі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Позичальник зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору.

Згідно до п. 8.1 кредитного договору № 554 від 08.07.2008 року, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 08.07.2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, зареєстровано в реєстрі за № 4118.

Згідно п.1.1 іпотечного договору цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 554 від 08.07.2008 року, а також усіх додаткових договорів (угод) до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, укладеного між іпотекодержателем та позичальником, за умовами якого позичальник зобовязаний до 08.07.2013 року повернути іпотекодержателю кредит в сумі 60000 гривень, а також сплатити відсотки за користування кредитом згідно умов кредитного договору, а також сплатити можливу неустойку у розмірі та випадках, передбачених кредитним й цим договором, та витрати, повязані з реалізацією предмета іпотеки, що понесені іпотекодержателем.

Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 іпотечного договору від 08.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, предметом іпотеки є квартира № 32, розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, яка належить іпотекодавцям на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на майно № 186, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області 28.02.2000 року. Зазначена квартира складається з приміщень, зазначених на поверховому плані під № 1 коридор, № 2 коридор , № 3 туалет, № 4 кухня, № 5 житлова кімната, № 6 житлова кімната, № 7 - ванна, XXXIV коридор ? частина, загальною площею 56,7 кв.м., в тому числі житлової 31,7 кв.м. Згідно наданого іпотекодавцями витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 18862026, виданого комунальним підприємством «РБТІ та РОН 19 травня 2008 року, вартість предмета іпотеки складає 16669 гривень. Виходячи з реальної вартості предмета іпотеки та з урахуванням практичної складності в його реалізації, у разі невиконання зобовязань позичальником, заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в 86000 гривень.

Відповідно до п.п. 3.1.4, 3.1.5 іпотечного договору від 08.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, іпотекодержатель має право: у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 4 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. У випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за рахунок іпотекодаця задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається пунктом 4 цього договору.

Згідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 іпотечного договору від 08.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій), у разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обовязку цільового використання кредитних коштів. Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки: у разі надання іпотекодавцем недостовірної інформації іпотекодержателю згідно пункту 2.1. цього договору, в тому числі при не попередженні іпотекодержателя про всі відомі іпотекодавцю права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки; у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором або порушення позичальником умов кредитного договору, у інших випадках, передбачених законом.

З Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 19562889 від 08.07.2008 року вбачається, що до Державного реєстру іпотек внесено відомості про іпотечне обтяження квартири № 32, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, на підставі договору іпотеки від 08.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10

12.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_7, в результаті чого прізвище відповідача було змінено на «Покора», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 141547 від 12.07.2011 року.

Судом достовірно встановлено, що 18.11.2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 звертались до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання недійсним та скасування договору іпотеки від 08.07.2008 року. 25.10.2011 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 24.04.2013 року по справі № 2-1888/11 позовні вимоги за первісним позовом були задоволені частково, а саме визнано недійсним договір іпотеки від 08.07.2008 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, а також стягнуто з відповідача судові витрати. Тим же самим рішенням позовні вимоги за зустрічним позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" були також частково задоволені, а саме стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року в розмірі 100860,12 гривень, судові витрати в розмірі 1176,50 гривень, судовий збір в розмірі 372,10 гривень.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.07.2013 року було скасовано рішення Кілійського районного суду Одеської області від 24.04.2013 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_4О, ОСОБА_5, ОСОБА_2 У задоволенні позову ОСОБА_4О, ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання недійсним договору іпотеки від 08.07.2008 року було відмовлено. В іншій частині рішення Кілійського районного від 24.04.2013 року залишено без змін.

Таким чином, на теперішній час договір іпотеки від 08.07.2008 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, є дійсним з моменту його укладення та створює юридичні наслідки для його сторін.

З інформаційного листа № 22-13110 від 23.12.2014 року вбачається , що 17.04.2014 року на примусове виконання до ВДВС Кілійського РУЮ Одеької області надійшов виконавчий лист № 2-1888/11, виданий 30.09.2013 року Кілійським районним судом про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 100860,12 гривень. 18.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

15.10.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження у звязку з розшуком боржника. Також державним виконавцем було встановлено, що в ОСОБА_6 відсутне майно, на яке може бути звернено стягнення на погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-1888/11.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В ст. 634 ЦК України зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).В ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 554 від 08.07.2008 року заборгованість за кредитом станом на 13.11.2014 року становить 231098,70 гривень й складається з наступного: 56712,85 гривень прострочений основний борг по кредиту; 58716,53 гривень прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.09.2007 року по 22.06.2015 року; 56091,48 гривень пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.09.2008 року по 13.11.2014 року; 46655,89 гривень пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2008 року по 13.11.2014 року; 4250 гривень інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом; 5678,01 гривень інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 1424,72 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 1569,22 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Позивачем 12.12.2014 року за вих. № 28/01-19/22073, № 28/01-19/22074, № 28/01-19/22075 були направлені відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 вимоги щодо погашення заборгованість перед банком. Крім того позивачем 12.12.2014 року за вих. № 28/01-19/22069, № 28/01-19/22070, № 28/01-19/22071 були направлені відповідачам вимоги звільнити житлове приміщення, а саме квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, в добровільному порядку, протягом одного місяця з дня отримання вказаних вимог. Також було зазначено, що у разі невиконання вимоги в добровільному порядку Банком буде вжито заходів до захисту порушених прав у судовому порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як передбачено ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Оскільки зобовязання за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року на теперішній час не виконано позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, за іпотечним договором від 08.07.2008 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, які є майновими поручителями ОСОБА_6.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких визначений моментом вимоги (в тому числі, про дострокове погашення кредиту), перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, право вимоги в позивача виникло з моменту коли утворилась заборгованість за кредитом № 554 від 08.07.2008 року.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи, що позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"вже звертався до суду з вимогою про погашення заборгованості за основним зобовязанням, строк позовної давності по предявленню вимоги до іпотекодавців перервався та почав обчислюватись заново з моменту вступу в силу рішення Кілійського районного суду, а саме з 12.07.2013 року.

Таким чином позивач звернувся до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку в межах позовної давності.

Згідно з частиною другою статті 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким, чином, частина 2 ст. 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Оскільки квартира, яка є предметом договору іпотеки, придбана відповідачами не за рахунок отриманого кредиту, а також враховуючи відсутність постійного житлового приміщення, яке має бути надане їм одночасно з виселенням, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо виселення відповідачів з квартири № 32, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, зі зняттям іх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ПАТ «Державний ощадний банк» було сплачено 2310,98 гривень судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 52771959 від 09.04.2014 року та платіжним дорученням № 69081696 від 26.11.2014 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2310,98 гривень, понесені позивачем при звернені до суду.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 256, 261, 526-528, 549, 551, 610-612, 625, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 328845, р/р 0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», (юридична адреса: м. Одеса, вул. Базарна, 17) за кредитним договором № 554 від 08.07.2008 року в розмірі 231098 гривень 70 копійок звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 08.07.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, зареєстрованим за № 4118, а саме на: двохкімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1, що належить відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 у рівних частках на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № 186, виданого Виконавчим комітетом Кілійської міської ради 28.02.2000 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Визнати вищий пріоритет Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на предмет іпотеки за іпотечним договором від 08.07.2008 року, як єдиного іпотекодержателя на квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Вилківська, буд. 2, корп. 1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 328845, р/р 0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м. Одеса, вул. Базарна,17) судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2310 гривень 98 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_12