Справа 688/931/18
№ 2/688/486/18
Рішення

Іменем України

09 листопада 2018 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюка О.Г.,

при секретарі Антонюк І.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в місті Шепетівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2018 року позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним кредитором спадкодавця №б/н від 09 листопада 2012 року в розмірі 10934грн. 14коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09 листопада 2012 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 17585 грн. 14 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 09 березня 2014 року позичальник ОСОБА_6 померла. Спадкоємцем померлої, який постійно проживав разом із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, є ОСОБА_2 20 лютого 2016 року позивачем направлена претензія кредитора до Шепетівської міської державної нотаріальної контори, а 02 березня 2016 року - отримано відповідь нотаріальної контори, про те, що спадкоємець померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа після її смерті заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк". 29 листопада 2017 року до спадкоємця померлої - ОСОБА_2, направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості, але ніяких дій боржником не виконано.

На час смерті ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором б/н від 09 листопада 2012 року становить 10934 грн. 14 коп., яка складається із: тіла кредиту в сумі 10781 грн. 13 коп. та нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 153 грн. 01 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість спадкодавця та судовий збір.

04 липня 2018 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій вимоги про стягнення заборгованості спадкодавця предявив до спадкоємців ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, та подав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_7 залучено до участі в справі як співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Підтвердив, що банк звернувся у нотаріальну контору з претензією кредитора 20 лютого 2016 року, а до одного із спадкоємців ОСОБА_2 направив претензію лише 29 листопада 2017 року, тобто з порушенням шестимісячного строку. Із заявою про поновлення строку позовної давності представник позивача не звертався.

Відповідачі, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причин неявки суду не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, в звязку з тим, що позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення боргу за кредитним договором, пропустив строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування заборгованості за кредитними боргами спадкодавця.

Судом встановлено, що згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09 листопада 2012 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 17585 грн. 14 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З положень ст.ст. 526,527,530 ЦК України слідує, що зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

09 березня 2014 року позичальник ОСОБА_6 померла, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 2278887, виданого 12 березня 2014 року виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Станом на день смерті її заборгованість за кредитним договором б/н від 09 листопада 2012 року перед банком становить 10934 грн. 14 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 10781 грн. 13 коп. та 153 грн. 01 коп. заборгованість за відсотками, що вбачається із розрахунку заборгованості.

Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

30 січня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив претензію кредитора до Шепетівської міської державної нотаріальної контори, на яку 02 березня 2016 року отримав повідомлення, що після смерті ОСОБА_6 спадкова заведена спадкова справа за №85/2016, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Відповідно до довідки №02-20/1373, виданої виконавчим комітетом Судилківської сільської ради від 23 березня 2018 року - ОСОБА_6 на день смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею були зареєстровані чоловік ОСОБА_4 та сини ОСОБА_5, ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Отже, відповідачі, будучи спадкоємцями першої черг за законом, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки протягом 6 місяців після її смерті не заявили про відмову від спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Позивачем не надано доказів того, що відповідачі, яким було відомо про борги спадкодавця, не виконали свого обовязку щодо повідомлення кредитора про відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до пункту 59 постанови ОСОБА_8 Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц сплив строків пред?явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги, а отже, і неможливість вимагати в суді захисту відповідного права.

Оскільки позивач звернувся з позовом до спадкоємців про стягнення заборгованості спадкодавця після спливу строку предявлення такої вимоги, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

В звязку з відмовою в задоволенні позову, з відповідача не підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем в сумі 1762 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 608, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 263-265 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 09 листопада 2018 року.

Суддя: